4 XIV. Miloš Seifert: 



Tak zněla první zpráva o novém druhu Strongylus radiatus a 

 byla dlouhý čas jedinou. Ještě r. 1895 Railliet ve druhém vydání 

 své „Zoologie médicale et agricole" uvádí pouze popis Schneiderův. 

 ovšem s tou změnou, že místo Strongylus píše Uncinaria, neboť ši- 

 roký rod Strongylus Schneiderův byl zatím rozdělen v množství samo- 

 statných rodů a podčeledí čeledi Strongylidae. Strongylus cemuus 

 Crep. byl poznán jako druh Fröhlichova rodu Uncinaria a proto 

 i Strongylus radiatus k němu počítán. Něčím však přec Railliet 

 doplňuje Schneidera. Dodává: „Cooper Curtice ji udává v Americe 

 v tenkém střevu skotu. Kromě toho viděl analogickou nebo identickou 

 formu ve střevě vepře." 



R. 1899 vyšla monografie Stossichova o Strongylidech (Strongy- 

 lidae, lavoro monografico), ale tato práce je pouhou kompilací bez 

 nových příspěvků. V práci Stossichově „Il genere Ankylostomum" před 

 tím (r. 1895) vyšlé Uncinaria radiât a pojata není. 



R. 1899 je však významný pro historii naší známosti o tomto 

 zajímavém druhu. Prof. Dr. Mingazzini nalezl jej v prosinci toho 

 roku v duodenu Bos taurus v Catanii. Tento nález dal podnět k práci 

 prof. Rizzo „Ricerche suli 1 attaco di alcune uncinarie alla parete 

 dell' intestino" vyšlé v Rend. Accad. Lincei r. 1900. Rizzo ukázal oci- 

 továno ze Stossiche), že Uncinaria radiata, napadajíc stěnu střevní. 

 nepoužívá svých chitinových zubů, které jsou upevněny nehybně, 

 nýbrž ssavé síly svého oesofagu ; odtud se naplňuje kapsula částí 

 mucosy, která je potom zuby podoby kopí roztrhána. 



Tak byla Uncinaria radiata příčinou důležitého fysiologického 

 objevu a nebyla ještě ani správně popsána ! 



Teprve r. 1902 vyšla důležitá práce Raillietova v „Comptes 

 Rendus de la Société biologique de France", která obsahuje prvý přesný 

 popis Uncinarie cizopasící ve skotu a s kterou jediné možno vážné 

 počítati. Práce ta má název „Sur quelques Sclérostomiens parasites 

 des Ruminants et des Porcins" a jedná o třech nových druzích : 

 Agriostomum Yryburgi n. sp. et n. g., Bunostomum phlebotomumno:. 

 spec. et nov. gen. a Characostomum longemucronatum nov. spec. et 

 dov. gen. Bunostomum phlebotomam po^uamenává Railliet jako sy- 

 nonym Strongylus radiatus Schneider. 



Diagnosa Raillietova jest takováto : 



„Le corps est cylindroïde, atténué aux deux extrémités. Le tégument est 

 finement strié en travers. On distingue deux courtes papilles cervicales un peu en 

 avant ďi collier nerveux. La dent dorsale profonde de la capsule buccale est 



