Bunostomum radiatiim Rudolphi. 13 



Povšechná charakteristika. 



Délka těla Bunostomum radiatum obnáší u samečka průměrné 

 11 — 12 mm, u samičky 13 — 14 mm. Tělo samičky vůbec je silnější, 

 kdežto sameček jest štíhlý. 



Tvar těla jest válcovitý. K ústům se sužuje a to súžení, které 

 jest jen ponenáhlé, jeví dosti veliké individuálně rozdíly, neboť jsou 

 jednotlivci s tělem od oesophagu velmi rapidně ubývajícím na tlouštce. 

 V zadní části těla stojí, co se tvaru týče, sameček a samička proti 

 sobě dvěma kontrasty: sameček má tělo na konci velmi rozšířené, 

 zvoncovité, tvořící „bursu copulatrix", kdežto samička je má 

 zúžené. 



Zúžení těla samičky morohlísta je velmi nápadné, připomíná 

 přímo zašpičatělý konec těla Oxyuris. Nejprve jenom pomalu se zten- 

 čuje, ale u řiti se náhle stáhne a odtud pak šídlovitě se vytahuje ve 

 špičku. Railliet si toho dobře povšiml a právě tak popsal, Stossich 

 dokonce podal i schematický obrázek, zcela správný, tohoto význač- 

 ného znaku Bunostoma. 



Zadní část těla samečka tvořena jest bursou copulatrix. 

 To však není vlastně tělo, neboť vlastní dutina tělní pokračuje v kuželi 

 vyniklém do bursy, kuželi, který zván bývá „co nu s genitalis" 

 (obr. v textu I.). U Bunostomum jest nápadný. Bursa copulatrix (obr. 

 v textu I. a II.) jest tvořena pokožkou, která jest zde pro- 

 dloužena za hranice těla v podobě širokých laloků: jednoho krátkého 

 dorsálního a dvou dlouhých laterálních, které společně s dorsálním 

 ohraničují dutiny bursy, Laterální laloky splývají na ventrální straně 

 přes polovici své délky spolu, na dorsální straně jen na své basi 

 spojují se s dorsálním lalokem. Dorsální lalok na konci se ještě štěpí 

 ve dva (o těch poměrech nás nejlépe poučují série, na celkových pre- 

 parátech se snadno bursa poláme a pomačká). Tvar bursy jest pod- 

 míněn těmi laloky. Na ventrální straně jest bursa plochá, aspoň do- 

 tud, dokud tu zůstává uzavřena, na dorsální straně je vyklenuta a 

 s této strany se dříve otvírá. Délka bursy převládá nad šířkou. 



Maximální rozpjetí bursy jest asi v horizontu konce dorsálních 

 žeber. Bursa tím nabývá zvoncovitého tvaru. 



Celkem možno říci, že bursa copulatrix u morohlísta jest mo- 

 hutně vyvinuta v poměru k jiným Uncinariineim, zejména pak ke 





