22 XIV. Miloš Seifert: 



Největší zajímavosti však dostupuje břišní čára podivuhodným 

 svým rozšířením na konci těla, jež označují jako nádor zářitní a 

 které Looss nazval pulvillus posta nalis. Třeba v tom 

 ohledu však popisovati ten útvar zvlášť u samečka a samičky. 



U samičky (obr. 27. pulv. p.- an.) táhne se od konce vazu ko- 

 nečníkového až k samé špičce těla jako plasmatický pruh na dorsální 

 strané konečníku, který se nahoře polštárovitě rozšiřuje do dutiny 

 tělní. Na příčných řezech viděti sloupečkovité vystupování tohoto pul- 

 villu s dorsální stěny rektální dovnitř dutiny tělní. (Obr. 26. pulv. 

 p.~an.) Na konci těla pak s laterálními liniemi tvoří celý plasmatický 

 obsah dutiny tělní. 



U samečka (obr. 28. pulv. p.-an.) jsou zcela obdobné poměry 

 leda že jest zde kloaka, nad níž se pulvillus rozkládá, a nikoliv ko- 

 nečník. Ale v celku u morohlísta pulvillus je nepatrně vyvinut oproti 

 poměrům, které jsou u Ankylostomum duodenale, kde Looss popisuje 

 jej jako vysoký hřeben nad kloakou, která je pak stlačena na ven- 

 trální stranu. Zde kloaka a spiculární kanálek jsou uprostřed dutiny 

 tělní a pulvillus bývá viděti na příčných řezech nad spiculárním ka- 

 nálkem jen jako úzký pruh plasmy jej objímající. Vstupuje ale též 

 jako u Anky lo sto mmn duodenale do dorsálních žeber, ale jen do le- 

 vého kořene jejich, který jest u Bunostomum velmi silný, neboť zde 

 jsou žebra vyvinuta asymetricky. 



Postranní čáry nabývají zvláštního významu tím, že jimi 

 prochází exkreční kanálek a že u samečka účastní se tvoření žeber 

 v burse. 



Jako ventrální linie končí napřed v hlavě v subcuticule (obr. 6. 

 1. lat.), dále pak ve směru osy těla jest jejich tvar podmíněn vý- 

 vojem hlavové žlázy, která leží na laterální linii. Laterální linie jeví 

 se tím uprostřed splošténa a po stranách ramenovitě objímá hlavovou 

 žlázu. (Obr. 11». l. lat.) V jednom tom rameni pak prochází kanálek 

 exkreční. Když žláza cepháluí dostupuje maxima svého rozpjetí — 

 a jest tato žláza neobyčejně mohutná — bývá laterální linie velmi 

 redukována, takže tvořívá jen úzký plasmatický pruh, objímající 

 s vnější strany žlázu hlavovou. (Obr. 16. 1. lat.) O způsobu, jak la- 

 terální linie vstupují ve službu exkretorní soustavy v končině vý- 

 měšného otvůrku, bude promluveno při popisování tohoto ústrojí. Od 

 póru výměšného jde tělem beze zvláštních změn. zachovávajíc prů- 

 měrně tutéž šířku. 



Důležito jest, jak u samečka postranní čára se zúčastní tvoření 

 žeber bursálních. Již před koncem střeva laterální linie velmi se roz- 



