30 XIV. Miloš Seifert-. 



postupuje nejníže dolů. (Obr. 42. m. cost. lt. int.) Jde i do žebra 

 ventrolaterálního. (Obr. 42. cost. v.-l.) Do žeber laterálních vlastních 

 nejde pak již žádný sval a žebra ventrální jsou vůbec bez svalstva. 

 (Obr. 43. cost. It. a cost. v.-lt.) 



Musculus basalis bursa e. Nad bursou, tam, kde rozdě- 

 luje se dutina tělní příčnými přepážkami ve 3 dily, viděti jest sva- 

 lová vlákna napjatá ve směru dorsoventrálním po každé straně nad 

 těmito přepážkami z „granulované kutikuly". To patrně jsou musculi 

 basalis bursae, jak je objevil Looss u Ankyl. duodenale. Nemohu o nich 

 pudati větších podrobností. 



Svaly bursální. 



Jméno pochází od Schneidera a není šťastně voleno, neboť bur- 

 sální svaly nejsou ve spojení s bursou, ale jsou v těle, jdouce velmi 

 vysoko nahoru. Slouží k ohýbání zadního konce těla při kopulaci. 

 První je u Ankylostomy popsal Molin, Leuckart myslel, že slouží 

 k přitahování cementových žláz k stěně tělní, Schulthess teprve po- 

 dal přesná pozorování. 



Na celkovém pohledu na Bunostomum poznáme tyto bursální 

 svaly ihned. (Obr. I. v textu.) Jdou paralelně, jako široké svazky 

 vláken, v řadě za sebou, po obou stranách těla šikmo vzhůru. Vy- 

 cházejí od ventrální linie, jdouce k linii laterální. Na ventrální straně 

 ukončují přímo, před vstoupením do laterálních linií však se rozdě- 

 lují ve větévky, které opět příčně spolu bývají spojeny. 



Poslední dva bursální svaly nazval Looss musculi anogenitali 

 a rozeznává je jako mu s cul u s anterior a posterior. (Obr. I. 

 v textu.) Zvláštností jejich jest, že vysílají postranní větve ke kloace, 

 Zejména se zmíním o druhém, musculu anogen. posterior, který jsem 

 mohl pozorovati v genitálním kónu na příčných řezech, kterak jde 

 podle jeho stěn a končí posléze na dorsální straně anogenitálního 

 otvoru. (Obr. 38. a 39. m. an.-g. p.) 



Zažívací trubice. 



Ústní dutina. 

 Ústní dutina, tento systematicky tak důležitý ústroj, jest částí, 

 která u Uncinarií nejvíce byla studována a přec ještě dnes nedove- 

 deme si ji v mnohých věcech vysvětliti, zejména pak, co se týče 

 fysiologického významu anatomických podrobností. První podrobnější 

 popis pochází od Schulthesse, první vysvětlení její stavby však po- 





