40 XIV. Miloš Seifert. 



Střevní valvnly. 



Již Dübini, a po něm všichni autoři, popisují u Ankylostomum 

 na přechodu mezi jícnem a střevem zvláštní přívěšky clo dutiny 

 střevní, které zovou „valvulae cardiacae". Jest to apparat, 

 který uzavírá vchod do dutiny střevní, jako jest znám i u vyšších zvířat. 



U Bunostomum jsem nalezl poměry zcela zvláštní. Zde není 

 „trojlaločných prominencí" Leuckartových, které by, podoby hlavy, 

 vnikaly do začátku střeva. Neuí tu samostatného, isolovaného ap pa- 

 řátu připojeného ke spodině jícnu, nýbrž úkol valvulí zde přejímá 

 dolní část jícnu sama, která se zašpičaťuje a vniká tak do dutiny 

 střevní. (Obr. 24. val. int.) Povstává tak valvulární část jícnu, která 

 není oddělena od ostatní, ale ovšem se od ní liší, a to muskulátu- 

 rou. Pod valvulou oesophageální totiž přestávají příčné svaly oeso- 

 phagu a svalstvo nabývá zcela jiného uspořádání. Svaly jdou (na po- 

 délných řezech) diagonálně, fibrily svalové vystupuji od vnitřní 

 stěny k vnější. Na podélných řezech rozeznáváme svazečky jdoucí 

 paralelně spolu, na příčných řezech tato valvulární svalovina jde pro- 

 středkem každé ze tří částí jícnu a tu jest viděti, jak ty svazky 

 svalových vláken jsou široké, mohutné. (Obr. 22. m. val.) Svalovina 

 tato nejlépe vysvětluje nám, že tento dolní konec jícnu jest homolo- 

 gický s valvulami pozorovanými u Ankylostomum, neboť mohou způso- 

 biti uzavírání a otvírání trubice zažívací. Pozoroval jsem též, že při 

 kontrakci jich se ta dolní Část vně zaškrcuje a vzniká pak tvar po- 

 dobný valvulím. 



Jestliže jest zde skutečná homologie, pak tím byla by rozřešena 

 otázka, jsou-li valvuly částí jícnu nebo střeva; patřily by jícnu. Looss 

 přišel k závěru opačnému. 



V tom ohledu jest také důležité, jak se stěna střevní přikládá 

 k oesophagu, či k valvulím. Looss nenalezl určité hranice mezi plas- 

 mou její a obsahem valvulí. Pokud já mohl pozorovati, sbíhá nahoru 

 vyzdvižená stěna střevní zpět po tunice proprii oesophagu a končí 

 asi právě na vrcholu konce jícnu, kde za ní pak následuje po jeho 

 spodním obvodu chitinová vnitřní stěna oesophagu, až sem se prodlu- 

 žující. (Obr. 24. zh. st. stř.) 



Chylové střevo. 



Střevo mého Bunostoma vykazovalo ve všech svých elementech 

 zajímavé zvláštnosti. 



Nepozoroval jsem ničeho, co by mohlo opravňovati názor Dubí- 





