Bunostomam radiatum Rudolphi. 41 



niho a Perroncita, že střevo by se mohlo rozděliti na vlastní střevo 

 a žaludek. Looss konstatuje černý pigment v buňkách epithelu střev- 

 ního a zvlášt na předním jeho konci nahromaděný, který mohl vésti 

 jmenované autory k onomu rozlišování, já však ani toho jsem nenalezl. 



Poněkud jiný tvar má přední konec střeva než další jeho po- 

 kračování. V předu, za jícnem, jsem pravidelně nalezl jeho podobu 

 na příčných řezech dosti kruhovitou, bez záhybů a nepravidelností, 

 které jsou význačný pro celou jeho délku. Ta laločnatost střeva je 

 pozorována i u Ankylostomum, kde se o ní zmiňuje již Schulthess. 

 K jeho údajům mohu dodati, že u Bunostomum radiatum ta la- 

 ločnatost jest bohatší u samičky než u sameèka a že tu jest tak 

 rozvětveno, že vyplňuje svými laloky celou dutinu tělní, vnikaje mezi 

 jednotlivé orgány, totiž kličky genitálních trubic. Dutina střevní jeví 

 se pak jen jako štěrbiny mezi těmito dlouhými záhyby stěny střevní. 

 U samečka (obr. 30. int.) střevo zachovává celkem určitou podobu, 

 jsouc dorsoventrálně sploštělé a vysílajíc jen kratší lalůčky do dutiny 

 tělní. 



Epithel střevní jest složen z velikého počtu buněk, jak možno 

 souditi dle počtu jader, však nelze rozeznati hranice mezi jednotli- 

 vými buňkami. (Obr. 30. int.) 



Nuclei střevního epithelu jsou neobyčejně veliké. Možno říci 

 s Leückartem (jenž tak udává pro Uncinarii criniformis), že jsou 

 rázu vesikulárního. Bývají také velmi laločnaté a někdy se zdají spolu 

 splývati. Velikosti nejsou stejné, někdy menší, jindy větší. 



Zajímavým jest vnitřní vyložení epithelu, které tvoří dosti vy- 

 sokou vrstvu kutikulovou. Ta skládá se ze dvou částí. Přímo k epi- 

 thelu přiléhá basal ní membrána (obr. 25. ôs. mb.), která se 

 neobyčejně silně barví haematoxylinem. Bývá tmavě fialová, až černá. 

 Zvláštní jest její struktura, jak nejlépe lze pozorovati na podélných 

 řezech, kde jest viděti její jemné síťovité složení. Vlákenka té sítě 

 se právě tak temně barví. Dovnitř dutiny střevní jest obrácena kuti- 

 kula, která však na preparátech vždy jest roztrhána v jemné brvy, 

 kolmé k povrchu (na př. obr. 27. eut. int.), To bylo pozorováno také 

 u Ankylostomum a to prvně Leückartem. 



Intestinální svaly. 



Schulthess se zmiňuje o svalových vláknech, která jdou na 

 konci střeva od jeho povrchu k stěně dutiny tělní, a jichž ku předu 

 ubývá. Looss dodává, že objímají též střevo. 



