Bunostomum radiatum Rudolphi. 47 



Testis. 



Varlata táhnou se jen horní polovicí těla, počínajíce pod jíc- 

 nem a odtud četnými kličkami sestupujíce dolů, k vésicule seminalis. 

 Ty kličky jsou dosti krátké a jdou vždy jen po jedné straně těla, 

 takže není střevo spirálné gonádami obtočeno, jak mysleli siaří autoři 

 u Ankylostomum Jdou šikmo, ale celkem tak málo nakloněny, že směr 

 jejich zůstává skoro příčný. Jen první klička je podélná a vystupuje 

 nahoru skoro až k oesophagu nebo k počátku chylového střeva. Ta 

 je také delší než ostatní příčné. 



Na zadním konci před přechodem do vesiculy seminalis jde 

 ještě jeden ohyb testiculy clo zadu, takže ústí do vesiculy seminalis 

 jest výše než poslední klička. Testiculy jsou široké, ale kličky jdou 

 hustě za sebou, skoro se stěnami svými dotýkajíce, takže počet oto- 

 ček jest velmi značný; napočítal jsem jich na př. na jednom individuu 

 dokonce 35. 



Tyto vlastnosti jsou důležité, nebot Looss jim přikládá význam 

 subgenerického znaku. Srovnáme-li poměry u Bunostomum zjištěné 

 s diagnosami Loossovými pro jeho podrody Ankylostomum, Uncinaria 

 a Necator, shledáváme, že nejvíc se blíží k Necator. O tom praví 

 Looss: „Genital tubes apparently still longer than in Agchylostoma, 

 their coils more numerous but smaller and less regulär than in that 

 genus." 



U Bunostoma není slepého konce varlat, sbíhajícího podle 

 vesiculy seminalis až k počátku cementové žlázy, jak se udává jako 

 charakteristický znak u Ankylostomum. 



Varle představuje trubici, jejímž středem jako osa se táhne 

 c y t o p h o r, centrální plasmatická hmota, s níž souvisí spermatogo- 

 nie, seskupeny jsouce do kruhu paprsčitě kolem. Spermatogonie ty 

 jsou podoby kyjovité a mají velmi jemné granulovanou protoplasmu, 

 v rozšířeném volném konci nesouce každá jedno kulovité jádro. Ele- 

 menty ty jsou neobyčejně veliké, takže by se na nich mohlo velmi 

 dobře studovati na př. i zrání. Bohužel mé špatně fixované objekty 

 nedovolily dalšího podrobnějšího studia, ač postup dělení karyokine- 

 tickěho i zde se dal sledovati. Počet buněk v jednom kruhu kolem 

 cytophoru odhadl jsem na 16. Spermatocyty vzniklé ze spermatogonií 

 jsou kulovité buňky a jsou volné, seřazeny jsouce při stěnách chá- 

 mové trubice. 



Vně ohraničuje varle stěna tenká, bez jakékoliv struktury. 



