Buuostomum radiatum Rudolplri. 53 



rozsahu. Tato plasma jest velmi jemné struktury, drobounce granu- 

 losní a málo se barví. 



Shora připojují se v dutině tělní k spiculím svaly, které jsou 

 nazývány musculi retractores. Jsou párovité, každé spiculum 

 má jednu takovou dvojici těchto svalů. Svaly jsou podivné svým vý- 

 vojem: jsou oválné, vnější obvod jejich jest zdiferencován v kruh 

 fibrilek svalových a uvnitř uzavřena jest sarcoplasma. (Obr. 30. m. 

 ret.) Jsou postaveny tak, že širší stranou leží proti sobě. Jdou vy- 

 soko nahoru, až k vésicule seminalis, kde upevňují se k pokožce. 

 Jejich význam je jasný z umístění jejich. 



Musculi exsertores špic u 1 o rum. V horní své 

 části jsou spicula obklopena kol dokola protoplasmou, která tak tvoří 

 jakýsi druh pochvy a nazvána byla proto také tak Schtilthessem 

 u Ankylostomum.Její vrstva jest široká, zvlášt kolem proximální části 

 spicula a tu, kde jest ještě spiculum otevřené, vniká sedlovitě do- 

 vnitř. (Obr. 34. pch.). I když se pak kanálek uzavře, zůstává v těch 

 místech plasma do dutiny pochvy silně vyniklá. S hřbetu se záhy 

 z této protoplasmy diferencuje vrstva svalových fibrilek. Vzniká mocný 

 sval provázející spiculum až ke spiculárnímu kanálku — musculus 

 exsertor spiculorum. (Obr. 33. a 34. m. exs.) Ještě na začátku spi- 

 culárního kanálku můžeme pozorovati s každé strany tento sval 

 (obr. 35. m. exs.), brzy se ale oddělí od něho, vrstvička fibrilová se 

 zaokrouhlí a povstane tak z něho cirkulární sval, který jde pak iso- 

 lovaně dolů (obr. 36. a 37. m. exs.) a inseruje se až před začátkem 

 bursy na chitinovém hřebenu dorsální strany kloaky. V tom místě 

 již je velmi nepatrného objemu. (Obr. 38. m. exs) 



Když se spojí obě spicula, jsou, jak bylo shora řečeno, ještě 

 v plasmatické pochvě. Ta se ale brzy redukuje a místo ní nastoupí 

 chitinová stěna, která tak vytvoří kanálek, zvaný 



canalis spicula ris. Kanálek ten zaujal prostory pochev 

 obou spiculí, neboť se sedlovitými rozšířeni nanii pochev k sobě při- 

 ložených a tvořících tak přepážku mezi prostory obou spiculí stala 

 se veliká změna : Přepážka se ztenčila na krajích a to nejprve více 

 na straně křídel spiculárních než na straně trubičky spiculové (obr. 

 50. př.) a na té straně posléze zmizela. Tím již nastalo spojení obou 

 prostorů a chitinová stěna vykládá oba již spojitě, jen na druhé 

 straně ještě vyniká dovnitř výstupek nahoře rozšířený, který má 

 velice charakteristickou podobu průřezu železného nosiče. V dalším 

 průběhu kanálku spicul arniko i stopka, na níž visí dovnitř tato roz- 

 šířenina plasmatická, zmizí a střední plasmatická část, také značně 



