2 XVI. J. V. Želízko : 



u conularií neobvyklý matný lesk, jako u některých hyolitů nebo 

 u pbyllocarida Lamprocaris micans. Granulace povrchu je nepatrná. 

 Naleziště : S v. Dobrotivá, červenohnědé břidlice Korná- 

 rovských vrstev D — di/?. (Museum c. k. říšského geologi- 

 ckého ústavu ve Vídni.) 



Conularia Jabni Žel. 



Neúplný, poněkud stlačený exemplář v délce 44 mm a v šířce 

 23 mm. Podél skořápky prochází souběžně s mediální rýhou řada 

 pravidelných žeber, k vrcholu se sužujících. Granulace je toliko na 

 dolním konci skořápky pouhým okem viditelná, odkudž se k vrcholu 

 pozvolna vytrácí. 



Naleziště: Šárka, osecko-kváňské konkrece D — di y . 



(Sbírka p. J. Schiicka v Praze.) 



Conularia Barrandei Žel. 



Jeden exemplář, jehož vrchol je uražen. Celý mohl měřiti asi 

 40 mm výšky. Průřez je. obdélníkový. Přední a zadní stěna skořápky 

 měří u ústí 22 mm a obě postranní stěny 12 mm. Výzdoba skořápky 

 pozůstává z podobných žeber jako u druhu předchozího. Žebra ta 

 jsou ale mnohem hustěji po délce skořápky rozložena. 



Naleziště: V o sek D — diy. 



(Městské museum v Rokycanech.) 



Conularia Purkynëi Žel. 



Negativní otisk v délce 65 mm a v šířce 20 mm na dolním 

 konci. Dobře zachovalá skulptura skořápky sestává z příčných, vodo- 

 rovných lišten, ostře vystupujících, které jsou od sebe jmenovitě při 

 ústí hlubokými rýhami odděleny, takže činí povrch skořápky velmi 

 drsný. Jinak je skořápka granulace jakož i veškerých ozdob prosta. 



Naleziště : křemité konkrece u Siré — Cekova D — di r . 



(Historické museum v Plzni.) 



Conularia Hofmanni Žel. 



Několik neúplných epemplářů a úlomků s velmi dobře zacho- 

 valou skulpturou. Táž pozůstává ze stejně velikých, stejnoměrně a 

 hustě na povrchu skořápky rozložených hrbolků. Hrbolky tyto vyka- 

 zují pod lupou vejčitý nebo oválný tvar, a jsou kolmo nad sebou, 

 od dola k vrcholu rozloženy. Ani u nejmenších exemplářů, s velmi 



