Předběžná zpráva o některých nových ptûropodech star, palaeozoika stř. Čech. 3 



jemnou skulpturou, nelze pozorovati, že by několik hrbolka 'dohro- 

 mady splývalo a tím podélné lišty tvořilo. 



Naleziště: černé břidlice od Lhotky u Berouna a od Pl- 

 zence D — di r . 



Druh tento určeu byl původně pisatelem této zprávy jako Conu- 

 laria bohemica, což budiž tímto opraveno. 



(Museum c. k. říšského geologického ústavu ve Vídni.) 



Conularia defecta Žel. 



Úlomek, asi 40 mm široký, upomínající JDápadně na skořápku 

 vydmuté bivalvy, se soustřednými žebry. Tato jsou zaoblená a měl- 

 kými rýhami rozbrázděná. Povrch jejich je hladký, mdle lesklý, roho- 

 vitý. Zebra i brázdy postrádají skoro úplně granulace. 



Naleziště : Šárka D — di r . 



(Sbírka p. J. Schücka v Praze.) 



Conularia Perueri Žel. 



Jeden exemplář. Skulptura skořápky pozůstává ; z více méně 

 vlnitých lišten, které se směrem k vrcholu poněkud sužují. Příčné 

 žebérkování lišten je toliko pod lupou znatelné. 



Naleziště: Kos oř F — fi (lom „Černá rokle"). 



Z uvedeného stupně nebyla dosud žádná conularie popsána. 

 Novák uvádí odtud sice Conularia sp. ind., aniž se ale o ní šíře 

 zmiňuje. 



(Museum c. k. říšského geologického ústavu ve Vídni.) 



Conularia Proteica Barr. 



Jeden úlomek s velmi dobře zachovalou skulpturou skořápky. 

 Naleziště: Kosoř F — fi („Černá rokle"). 

 Barrande sice uvádí druh tento z různých pásem středočeského 

 palaeozoika, ale z F — fi jej nepopisuje. 

 (Museum král. Českého v Praze.) 



Hyolithus Ejpovicensis Žel. 



Jeden velký exemplář robustní formy, jehož vrchol a část ústí 

 jsou ulomeny. Úplný byl asi 80 mm dlouhý a 25 mm široký. Průřez 

 je ellipsovitý. Pokud se týče skulptury skořápky, zachovala se tato 

 jedině při ústí negativního otisku, v podobě jednoduchých, jemných, 

 konvexních žebérek, která jsou místy již i pouhým okem viditelná. 



