2 XVIII. Dr. JaroslaT Milbauer: 



nečistoty, jmenovitě uhličitan, jež by mohly na tensi mít vliv, ne- 

 uvádí však. kolika procentní minium bylo, zda připravoval jej na 

 mokré neb suche reste - - což má velkou důležitost. Měřil tlak plynu 

 nad preparátem, zahřívaným v elektrické peci. Z výsledků svých 

 zcela správně soudí, že nad 550° nemůže se minium na vzduchu tvo- 

 řiti a že oxydace nejprudší bude ležet blízko 500". 



V této své studii obíral jsem se znovu otázkou rozkladu nebo 

 chceme-li, dissociace minia z jiného hlediska a jiným způsobem pra- 

 covním. Přišel jsem k resultátům do té míry zajímavým, že hodlám 

 podati zde o nich stručnou zprávu. 



Minium technické nebývá skoro nikdy čisté, jak patino bylo z údajů, 

 jež na jiuém místě jsem uvedl (viz druhý díl práce) a na čištění jeho 

 není ani pomyšlení, jelikož vždy při něm se rozkládá nebo mění. Ku 

 přípravě čisté látky byla zde volena cesta jiná. Užit byl čistý uhli- 

 čitan olovnatý, jehož přípravu v prvním díle své práce jsem popsal a tento 

 žíhán v elektrické peci při konstantní teplotě 460° C v proudu ky- 

 slíku po 3 hodiny. Resultující minium chovalo 89,9% Pb 3 4 . Bylo 

 homogenní, složené z úlomků nezřetelně krystalinických, průměrně 

 stejné velikosti. 



Všechny orientační pokusy byly provedeny v peci plynové (popis 

 její i způsob pracovní nachází se v prvním dílu zmíněných studií), 

 Bylo konstatováno, že vliv průtoku plynu, rychlost otáčení trubice, 

 vlhkost reagujícího kyslíku, muožství reagující hmoty jsou bez vlivu 

 na rychlost rozkladu a proto pracováno s apparaturou jednodušší. 



Kyslík brán z bomby, veden redukčním ventilem, tenounkou ka- 

 pillarou rychlostí dříve obvyklou, čištěn v promývačkách Drechsle- 

 rových. Na to vcházel do porcelánové roury, jež vložena do velké 

 horizontálně uložené pece Hereusovy, zahřívané na konstantní teplotu 

 proudem batterie akkumulatorové. Teplota kontrolována pyrometrem 

 Le Chatelierovým, jehož dráty vedeny byly v trubicích z tvrdého 

 skla, sletované místo bylo blízko platinové lodičky, v níž nachá- 

 zelo se minium, k rozkladu určené. 



Při práci se vzduchem nebylo užito gasometru jako dřív (viz 

 první díl práce), nýbrž vzduch nassáván byl vodní vývěvou rychlostí, 

 s jakou obvykle pracováno. 



Minium též rozkládáno v proudu kysličníku uhličitého; ten ode- 

 bírán z bomby a proud jeho vyregulován tak, aby odpovídal onomu, 

 který konstantním byl při pokusech s kyslíkem. 



Při práci ve vakuu bylo užito rtuťové vývěvy. 



Látka k rozkladu určená odvažována v množství 30 g na platinovou 



