XX. 



O bezjaderných jedincích a bezjaderných částech 

 Amoeby proteus. 



Příspěvek k bádání o činnosti jádra a protoplasmy. 



Podává Antonín Štoic. 



Předloženo v sezení dne 22. října 1909. 



Základ k práci této tvoří pozorování konaná od r. 1897 až do 

 r. 1904, jež doplněna byla v následujícím čase studiem, týkajícím se 

 vztahu jádra ku protoplasme. 



I. 



Podařilo se mně po dvakráte pozorovati povstání bezjaderného 

 jedince Amoeby proteus a sledovati průběh jeho života. První případ 

 udal se v roce 1903, druhý v roce následujícím. 



V případě prvním jedinec z počátku jednojaderný, jenž později 

 stal se dvojjaderným, pěstován byl isolovaně řadu dní, až 8. září se 

 rozdělil. Piozdělil se pak na 4 jedince nestej né. Jeden z nich jest 

 velký, druhý malý, třetí prostřední velikosti, každý v nich má jedno 

 jádro, jednu stažitelnou vakuolu a něco potravy, konečně čtvrtý je- 

 dinec jest prostřední velikosti, má něco potravy, stažitelnou vakuolu 

 nemá však jádra. 



Všichni tito čtyři jedinci byli dále pěstováni ve dvou skleněných 

 válcovitých nádobkách (7 cm dl., více než 1 cm šiř.) a sice jedinec 

 velký a malý společně v jedné nádobce, jedinec prostřední a jedinec 

 bezjaderný společně v druhé nádobce. Každý den dávána čerstvá 

 voda říčná a potrava z nálevníků záležející, prohlížení pak jedinců 

 dalo se každého dne. Dne 13. září shledán velký jedinec rozdě- 

 lený na dva potomky, z nichž jeden toliko dále pěstován a nalezen 



Věstník král. české spol. nauk. Třída II 1 





