O bezjaderných jedincích a bezjaderných částech Amoeby proteus. 5 



kern degenerace jádra. „Fysiologická degenerace" Prandtlem pozoro- 

 vaná není jevem normálně fysiologickým, nýbrž jevem p a t h o 1 o- 

 gickým. Jedinci pathologickým pak pochodem přeměnění v „bez- 

 jaderné", nemohou, jakožto výzkumný materiál, hoditi se k jiným 

 studiím nežli pathologickým. 



V studii své dotýká se také Prandtl některých vývodů mé práce, 

 jednající o plasmodiogonii jakožto způsobu rozmnožovacího nejnižších 

 prvoků. Zdá se mu nejasnou definice plasmodiogonie. Kdo práci 

 mou poněkud pozorněji četl, nemůže býti v pochybnostech, co pod 

 pojmem plasmodiogonie míním: povstání stavu vícejaderného buď 

 rozdělením jádra jedince jednojaderného nebo splynutím plasmatickým 

 jedinců jednojaderných, kterýžto stav vícejaderný dává pak po čase 

 vznik opět jedincům jednojaderným. Se stanoviska fylogenetického 

 jest ovšem plasmodiogonie „starou věcí", já však poprvé snažil jsem 

 se na ni upozorniti jako na zvláštní způsob rozmnožování nejnižších 

 prvoků. Nepředpojatý čtenář mé práce nenalezne pak ani poněkud 

 zvláštními mé dedukce, jež připojuji k výkladu stavů vícejaderných, 

 jimiž dána jest možnost větší složitosti protoplasmy a variability no- 

 vých jedinců vzniklých ze stavů vícejaderných. 



IV. 



Vzhledem k vylíčenému tu chování se bezjaderných jedinců Amoeby 

 proteus budiž v následujícím vyšetřováno chování se bezjaderných 

 částí Amoeby proteus. Jedinci této amoeby dají se snadno ostrou jehlou 

 rozděliti na část jadernou a bezjadernou. Hofer v záslužné práci své*) 

 na větším materiálu takovýchto částí konal pokusná studia za účelem 

 vyšetření vlivu jádra na protoplasmu. Jaderné a bezjaderné části 

 Amoeby proteus poskytly mi také materiálu k práci mé,**) jednající 

 o chování se neutrální červeně v živé protoplasme. 



Části bezjaderné společaě s jadernými pěstoval jsem na sklíčku 

 vydutém neb ve sklíčku hodinovém neb ve skleněných válcovitých 

 nádobkách uvedených již rozměrů. Denně dávána čerstvá voda říčná 

 i čerstvá potrava, vyšetřování materiálu dalo se každého dne. Části 

 jaderné rostou a dělí se potom, části bezjaderné po kratší či delší 

 době hynou. Podařilo se mi zachovati bezjaderné části průměrně delší 

 dobu na živu než podařilo se Hoferovi. V případech pozorovaných 



*) Bruno Hofer, Experimentelle Untersuchungen über den Einfluss des 

 Kerns auf das Protoplasma (Jenaische Zeitsrf. f. Naturw.) 1890. 



**) Antonín Stolc, Ueber das Verhalten des Neutralrotö im lebendigen Pro 

 itoplasma (Zeitschrift tür allgemeine Physiologie, 1902). 



