O regeneračních déjích u členovců. 15 



volném konci zaokrouhlená a prostoupená hustou žilnatinou s políčky 

 o něco menšími než na normálním křídle. Zbytek pravého zadního 

 křídla (Obr. 31. Tab. II.) jest větší než v předešlém případě. Volné 

 konce podélných žilek jsou obloukovitě stočeny směrem k středobodu 

 rány, v jejímž okolí jsou políčka zmnožena a zmenšena. Okraj rány 

 vyrovnán dosti nedokonale. 



12. Larva se značně vyvinutými základy křídel. Pravá zadní 

 pochva křídlová prostřihnuta napříč asi v 1 / 2 3. /I. (Mimo to proříz- 

 nuta přední noha v kloubu trochanterofemorálním 28./VIII. a odříznut 

 bičík tykadla 13./XI.) 



I. svlékání 16./III. Imago. Nezraněná křídla vyvinuta nor- 

 málně, kdežto z operovaného křídla zbyla pouze proximální polo- 

 vina. Na ráně nejsou patrný téměř žádné stopy regene- 

 race. Žilnatina končí na ráně náhle a pouze podélné žilky předního 

 okraje jsou poněkud svými konci sceleny. 



Výsledek: Regenerace 1 a r v á 1 n í c h zárodků křídlových muže 

 se dostaviti po částečném i úplném odstranění těchto. Na ráně se 

 vytvoří (již druhého dne po operaci) tmavohnědá uzávěrka, pod níž 

 se (podobné jako při regeneraci noh a tykadel) zvolna vyvíjí régénérât, 

 který však na povrch těla vynikne teprve po svlékání, kdy zvíře uzávěrku 

 rány zároveň s exuvií odhodí. Vyříznou -li se larvám, jež nemají ještě 

 pochev křídlových, celé křídlové okrsky i s okolním 

 pletivem, anebo odříznou-li se úplně mladé pochvy křídlové, 

 objeví se po svlékání na ráně nejprve malé, tupě zaoblené výrůstky, 

 které se podobají malým šupinkám a nápadně kontrastují svými ne- 

 patrnými rozměry s rychle vzrůstajícími základy neporušených křídel. 

 Šupinky tyto se během svlékání zveličují a tvarem znenáhla přibli- 

 žují normálním pochvám křídlovým. 



Byly-li křídlové pochvy proříznuty napříč v různé výši) 

 obmezovaly se regenerační děje hlavně na řeznou plochu a její okolí. 

 Pozorovány však též změny v tvaru žilnatiny i na místech od rány 

 dosti vzdálených. 



Autotomii zbylých křídlových pahýlů jsem nepozoroval. Bě- 

 hem svlékání zaokrouhluje se znenáhla původně rovný a ostrý okraj 

 rány a kraje její se sbližují a scelují, takže po delší době se zraněný 

 konec pahýlu tak vyrovná a vyklene, že pahýl činí dojem normálního, 

 ale značně zkráceného celého orgánu. Vyrovnání defektu jest tím do- 

 konalejší, čím blíže distálního konce byl řez veden a čím mladší bylo 

 operované zvíře. Směrem ke kořeni křídla klesá schopnost tvarové 

 regulace (zejména u starších zvířat) velmi značně. 



