O regeneračních dějích u členovců. 17 



říznutých hlavních podélných žilek bývají však i v těchto případech 

 poblíž rány více méně obloukovitě dovnitř stočeny, takže směřují při- 

 bližně k jejímu středu. Slabší žilky poblíž rány mívají průběh nepra- 

 videlný a bývají stlustlé a zmnožené. Někdy bývá zraněný okraj 

 křídel složen v nepravidelné záhyby. Zárodek křídlový, který byl 

 silnou jehlou asi uprostřed propíchnut, degeneroval úplně, takže 

 na imagu nebylo po zraněném křídle ani stopy. 



Regeneráty křídel na imagu již dále nerostou. Křídla mohou 

 regenerovatii i když byly současně buď úplně neb částečně odstraněny 

 končetiny a tykadla. V některých případech (5. a 8.) se nezraněná 

 křídla na imagu nerozvinula a zůstala až do smrti zvířete v záhyby 

 složena, v čemž snad lze spatřovati jistou závislost normálního vý- 

 voje na vývoji regenerátů. Ve většině případů se však podobný vztah 

 stanoviti nedal a křídla, která se vyvinula z neporušených zárodků 

 byla zcela normální. Redukci normálních noh při regeneraci křídel 

 jsem nepozoroval. (Srov. Megušar.) 



Literatura jednající o regeneraci hmyzích křídel jest dosud 

 sporá: J. Hope (1846) pozoroval zacelení otvoru v krovkách Colym- 

 betesa a Graber (1867) (2.) konstatoval, že po odříznutí okraje levého 

 zadního larválního křídla kobylky Decticus verrucivorus objeví se po 

 svlékání zmenšené křídlo s vyrovnaným okrajem.*) Větší pozornost 

 k této otázce obrátily teprve novější pokusy Wekberovy (Tenebrio) 

 (1907) Kammererovy (Musea) (1907), Megušarovy (Brouci) (1907) a 

 Meisenheimerovy (Motýli) (1908.) 



Werber pozoroval u dospělých potemníků, jimž byl odstranil 

 krovky, že křídla pod těmito ležící, která byla úplně neporušena, 

 během 7 dnů zmizela až na malé pahýly, které později též zanikly. 

 Desátého dne po operaci se objevily u jednoho brouka na ráně ne- 

 patrné regeneráty nejen krovek, nýbrž i spodních křídel, jež velmi 



*) pg. 322: „Über die Reproduction der Flugwerkzeuge hin ich nur in der 

 Lage einen einzigen Versuch anzuführen, den ich mit einem Flügel des Decticus 

 verrucivorus L. im IV. Stadium anstellte, und der ein ganz interessantes Resultat 

 ergab. Ich machte nämlich am Vorderrand des linken Flügels einen ziemlich 

 tiefen winkeligen Einschnitt, während der rechte unbeschädigt gelassen wurde. 

 Als sich die Heuschrecke nach einer Woche häutete, war der frühere Ausschnitt 

 des linken Flügels bis auf eine seichte Ausschweifung völlig verwachsen* aber — 

 und darin besteht das interessante Ergebnis dieses Experimentes — der linke 

 Flügel war beinahe um die Hälfte kürzer als der rechte, der sich ungestört ent- 

 wickeln konnte." — 



2 



