Úvod do studia, synoptická tabulka a synonymický katalog druhů rodu Psylla 3 



tedy tato až ku konci složených křídel. — Poloha tykadel za živa jest : 

 napřažení do předu a mírné oblouko vité prohnutí nahoru, při tom 

 pozoruje se stálý třesavý pohyb nahoru a dolů; poloha posmrtná jest 

 stejnou s polohou za živa. — Kužele čelní jsou kuželovité vý- 

 stupky sedící pod jamkami tykadel, jsou obyčejně tak dlouhé, jako 

 střední čára temene, t. j. 0*20 mm, ale mohou býti kratší; v nejříd- 

 ších případech jsou delší; délka jest také jejich nejstálejším znakem, 

 ne tak tvar a směr; mohou totiž více méně divergovati, často i ne- 

 symmetricky tak, že jeden kužel jde přímo, druhý pak značně na 

 levo se uchyluje u jednoho a téhož individua ; stejně se to má 

 i s tvarem, i tu mezi jedinci takořka „z jednoho hnízda" najdeme 

 značné úchylky: bud jsou tu strany rovné, nebo více méně vbočené; 

 starší autoři na tento znak jako domněle stálý mnoho dali, ale mně 

 se zdá pro zjištěnou značnou variabilitu méně cenným. — K 1 y p a- 

 eus má podobu poloviny hrušky, obrácené užším koncem do zadu, 

 neskytá žádných differenciálně diagnostických znaků. 



Thorax. — Pro-, meso-, metathorax neposkytují žádných dů- 

 ležitých druhových odchylek, na které bychom mohli ukázati jako na 

 bezpečný znak, jsouť ve stavbě a proporcích jednotlivých částí (pro-, 

 meso-, metascutum, aero-, pro- meso-, nietapteron, různé lišty, trny, 

 pleury atd.) zcela monotónní. 



Křídlo přední: jest jedním z málo orgánů Psyll, poskytu- 

 jícím hojně dobrých, stálých a tudíž bezpečných znaků; především 

 béřeme ohled na rozměry a tvar křídla; délka křídla variruje 

 značně individuálně, a jest často velmi rozdílná u 99 a ďď téhož druhu ; 

 poměr délky k šířce ö jedinců jednoho druhu bývá stálý; délku 

 křídla měříme od ko-řene k vrcholu; kolísá mezi 1 — 3*5 mm; při- 

 dáme-li k délce křídla 05 mm, obdržíme v největším množství pří- 

 padů přesně délku celého zvířete od předního konce ku konci slože- 

 ných křídel; šířka křídla bývá největší v čáře vedené polem Cu 1 

 kolmo na přední okraj a měří obyčejně 1 mm, — Co se týče tvaru, 

 všímáme si, zda přední okraj se zadním jest rovnoběžným, ovšem 

 smíme při svém pozorování obrátiti zřetel jen na část v předu : od 

 počátku zevní polovice C~\~Sc, až po konec kraje stigmálního, v zadu : 

 na A2 až inclusive vnitřní polovinu kraje cell. Cu 1; část tuto na- 

 zýváme střední částí křídla a obyčejně jest shodná se střední třetinou 

 celé délky; část křídla odtud na ven jest konec, část do vnitř vnitřní 

 část křídla. — Vrchol křídla jest nejzazší bod periferie konce, má 

 polohu velmi stálou, nejčastéji v polovině kraje cell. PtS, jen v říd- 

 kých případech v inserci marginální M 1 -j- 2, (Ps. ledi), nebo v kraji 



1* 



