Úvod do studia, synoptická tabulka a synonymický katalog druhů rodu Psy 11a. 13 



ným, dole se zejkem nebo bez něho; jen v řídkých případech najdeme 

 od tohoto nejčastějšího a průměrného typu odchylné tvary jiné, na př. 

 tvar dýkovitý, celistvě chitinisovaný, o rovné ose, na konci bez zejku 

 (Ps. Delarbrei), nebo tvary již průměrnému typu podobnější o liště 

 nadliští a podliští, ale o nezúženém konci, (jako Ps. alni, betulae). — 

 Vnitřní kladélko skládá se ze dvou bodel, v předu tenkých 

 dlouhých (tato část slouží za úponiště svalové), v zadu zakončujících 

 kusem trojúhelníkovitým, nebo dlouze sekáčkovitým, původně párovitým, 

 ale nyní na hřbetní straně srostlým, dolů střechovitě zejícím; tvar 

 kladélek jest druhově začasté velmi odlišným, ale jako specifický 

 znak druhový velmi stálý, význačný, skoro nikdy individuální varia- 

 bilitě nepodléhající. 



Zbarvení Psyll není nikdy spolehlivým a stálým znakem, 

 poněvadž jest individuálně velmi proměnlivé, a to i při konečném 

 vybarvení, jinak, že i toto poslední velmi dlouho trvá a velkou stupnici 

 barevných přechodů prodělává. 



Velikost udáváme od předního konce těla ku konci složených 

 křídel; individuální variabilita její jest značná; çj 1 ^ bývají zpravidla 

 menší než ÇQ; absolutní čísla délek jednotlivých druhů kolísají mezi 

 1*75 mm do 450 mm. 



Výživná rostlina (vývojiště) bývá často dobrým 

 pomocným vodítkem při určování, poněvadž larvy Psyll jsou většinou 

 monofagní, anebo alespoň paurofagní, nikdy pantofaguí; známost 

 výživné rostliny jest zvláště výhodná, když na jedné rostlině najdeme 

 současně celou kolonii dospělců s larvami, což poskytuje jistotu, 

 že dospělci nepřelétli na naleziště odjinud, jak se často stává a pak 

 k omylům vede ; živnou rostlinu, nebo i krátce vývojiště toho kterého 

 druhu uvádím i v synoptickém přehledu při každém druhu; seznam 

 rostlin s poukazem na vyskytující se na nich druhy Psyll podal 

 Loew 1888. 



Způsob života (životopis) nám praví, zda ten který druh 

 přezimuje nebo nepřezimuje (v mechu, rostlinných odpadcích, nebo 

 za korou), a i toto jest velmi dobrou pomůckou při určování; tak si 

 na př. velmi snadno usnadníme práci, když při jarním sběru na jehlič- 

 natých stromech, obyčejném to útočišti Psyll, pokud jejich výživná 

 rostlina dosud rašiti nepočala — vymezíme všechny druhy, které 

 nepřezimují jako dospělci, nýbrž přečkávají zimu ve stavu larválním 

 (Ps. buxi), nebo nejčastěji jako vajíčka, na př, Ps. malt, uhni, steno- 

 labis, alni, Foersteri, fusca atd. 



Larvy jsou svou formou pro určité druhy velmi charakteri- 



