XXIII. 



Theorie tří spřažených oscillujících kruhů. 



Napsal Dr. B. Macků, s. docent české techniky v Brně. 

 Předloženo v sezení dne 19. listopadu 1909. 



V dřívější práci*) podal jsein přesný výpočet proudového i po- 

 tenciálového effektu v sekundárním kruhu magneticky i elektricky 

 spřaženého s kruhem primárním, jakož i podmínky, za kterých je 

 přípustná resonancní methoda měření kmitočtu a útluma primárního 

 kruhu. 



Práce tato je pokračováním předešlé, rozšiřujíc počet ten na 

 system tří kruhů, z nichž primární a sekundami jsou spřažeoy libo- 

 volně: magneticky, elektricky i galvanicky a libovolně těsně, kruh 

 třetí pak velice volně magneticky spřažen s oběma předešlými. Jaké- 

 koliv specielní případy dají se pak snadno odvoditi specialísováním 

 příslušných konstant. 



Jako v předešlé práci předpokládá se i zde, že proudy jsou 

 ve všech kruzích kvasistationarní, a že odpor kruhu primárního 

 (t. j. jiskry) zůstává během celého děje konstantním. 



Ačkoliv byla by žádoucna úprava dosažených mathematických 

 výpočtů pro upotřebení při praktickém měření, byl jsem nucen od 

 toho doposud úplně upustiti,**) neboť výsledky zde dosažené jsou ne- 

 poměrně komplikovanější než pro dva kruhy a tvar jich je takový, 

 že zjednodušení jich vynecháním skupin členů obsahujících vyšší 

 mocniny útlumů (jak se to může státi při dvou kruzích) přesnost 

 jich pro všeobecnou platnost vážně ohrožuje aneb vede k podmínkám, 



*) Věstník král. české společnosti nauk v Praze 1908. XIX. 

 **) a doufám je podati jako pokračování práce této později, neboť počty 

 tyto budou ještě mnoho času vyžadovati. 



Věstník král. české spol. nauk. Třída II. 1 



