2 XVIII. Dr. B. Macků: 



jež splněny jsou jen ve speciálních, prakticky nedostačujících případech 

 (spřažení velice těsné) aneb prakticky nerealisovatelných (útlum tře- 

 tího kruhu zanedbatelný proti útlumu kruhu ostatních). 



Pro systém tří oscillujících kruhů, z nichž primární a sekundární 

 jsou libovolně vespolek spřaženy (magneticky, galvanicky i elektricky) 

 a třetí je velice volně spřažen induktivně s oběma, platí differen- 

 tialué rovnice: 



1) 1 \" + 2 â x F/ + h Vy = Kz V," + fi* ft + m 12 F 2 , 



2) 7," - 2 e) 2 TV + Ď 2 F, = Ä ai V/' -f Z 2l 7 X ; + «4, v„ 



3) F 3 " + 2 d 3 TV + o, ^3 = hi Vr" = \, $"., 

 kdež označuje : 



*, ,, _ a, 



20, = £ -M 2 = 



22 



^1 ~T*'CÍ2 A ^2 ~T ^1 



y l — 



C 1 G 12 L n 



K 1 2 == 



J-^X o L"2 



-^11 u l 



^ 



i? 12 a 





Aies 





c 2 





^1 ^12 "Al 



Ki — 



33 ^8 



óo = 



12 



2 I ^ 9 ° 



7, -^21 °1 



/C 21 — 



A>2 ^4 



7 "21 A 



* 21 - z 2 ., a 



c T 



m 21 — n n T 



L/ ^ii) J-> 



12 -^22 



fc 32 = 



-^32 ^2 

 Aï 3 ^3 



Pii tom znamená R x odpor celého primárního kruhu i se spo- 

 lečným odporem (R 12 ), podobně R 2 pro kruh sekundární. 



Ostatní písmena mají obvyklý význam (jako v práci předešlé).*) 

 Ze simultánních rovnic 1) a 2) plyne pro V 1 i F 2 differen- 

 tialní rovnice. 



*) Budiž zde opraveno přehlédnutí z předešlé práce: 



V rovnici prvé systému 1; má státi — F 12 místo -f" V l2 . 



V rovnici 3) — C, \\ „ -f C, F r ' 



V rovnicích íj i — fc V,, „ -\-bV 2 



-bV x „ +&p;. 



