Theorie tří spřažených oseillujících kruhů. 7 



Dosadíine-li hodnoty tyto do výrazu 20) vyjde zlomek o jmeno- 

 vate-li 2 (PQR — P 2 S — P 2 ), jenž ve výrazu 18) by přistoupil jako 

 nový činitel ke jmenovateli N*. Proto zahrneme oba tyto jmenovatele 

 pod jednu značku N, a proudový effekt v třetím kruhu, jenž je dán 

 výrazem 



22) W(S,3) = a 3 *hp(ß,3) 



můžeme psáti ve tvaru 



M 



23) V(3,3)=# 



kde je : 



,N — 4ď 3 (PQR — P 2 S — P 2 ) (V "V (2Q — P 2 — 2â 3 P) + b 3 2 

 {Q 2 + 2S — 2PR - 2d 3 (SR - PQ) + 4ó\/ Q} 

 - b, {2QS - P 2 + 2ó 3 (SPS— QR) + 4č, 2 (AS — PR) - 8ď 3 3 P} 

 |+ S {S + 2ď 3 P 4- 4ď 3 2 Q + 8<?, 3 P + 16Í 3 4 }] 



24) 



'M- S 2 [2d 3 Rb 3 2 ^b 3 (PQR—P 2 S—R 2 +2â 3 P{PR—2S} -\-4ô 3 2 PR) 

 4- 2d 3 5 (PQ-R + 2â 3 P{P-f 2ď 3 })] Č7 2 C 3 2 



-f [Ď 3 S (PQP — P 2 S — R 2 ) + V 2ď 3 (£' J P — PS — PQS) 

 — b 3 (2d 3 {2 aS [QP — PS] — P 3 } — 4ď 3 2 P {QP — PS}) 



+ 2ó 3 RS 2 + 4d 3 2 P 2 £ + 8 d 3 s 5 (QP - PS)] Z7 //2 G 



-f [6 3 2 (PQR - P 2 £ — P 2 -f 2d 2 {QR — PS}) 



-f b 3 2d 3 R (PR — 2S -j- 2d 3 R) 

 +2^ 3 S(PS+2ô 3 P{P+2<? 3 })] [(P6V^Í4 //y ) 2 +2A^ ř7 -]C3 2 



Vyjádříme-li P, Q, P, S konstantami spřažených kruhů, přejdou rovnice 

 24) a 25) v: 



i N= 16dV * á ' â s [&< - ô 2 ') a + 4 (a, ' + <V) («V V + «V &i0] 

 26) [(V - M 2 + 4 (<V -f *,) (V b s + č 3 6,0] 



I [(63 - M 2 + 4 (*, + <V) (*, 6/ + <V M 



fitf = V 2 V 2 [4*,' <V & 3 {(V - V)M-4 («v+f.g (óv V-WV)} 



+ 4<V ď 3 V KV - Ď 3> 2 +4 (<V+* 8 ) (!y b 3 +d s 6 2 ')} 

 + 4ď 3 <V V {(6, - D'i) 2 4- 4 (4-+Í/) (ď 3 &/+*!' &,)} 



+ 16<V * f í d s {(<v v -f <V V) (V + V) 



+:.(**'& +4^0 (V + &.) 



^(Ó 3 V + ^Ď 3 )(6 3 + V) 



: -^'(V-6 3 ) 2 -^ y (*3-M 2 - 



-óyCĎ.-V) 2 }]^ 2 ^ 



