BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 23 



considera numai dela o distanţă finită oarecare şi până la A. p.e. 

 MA. E logic a admite aceasta, căci, supozând că într'un mod 

 oarecare am anihila cumva firul dela acea distanţă şi până la infi- 

 nit, atomele firului eteric rămas, ne mai având din acea direcţiune 

 nici o presiune, s'ar depărta una de alta în virtutea puterii lor de 

 expansiune, până ar ocupa tot locul ce ar rămâne gol, şi, deci, pre- 

 siunea asupra lui A din direcţiunea a A s'ar mai micşora. Astfel 

 presiunea asupra lui A dela o distanţă finită oarecare şi până la A 

 e o funcţiune a acelei distanţe pe care s'o notăm <p (x), x fiind 

 distanţa variabilă ce am considera dela un punct oarecare M şi 

 până la A. Iar presiunea dela infinit şi până la A, care presiune 

 totuşi e o cantitate finită, va fi p. e. p=y (oo). 



b) Presiunea rezultantă în direcţiunea a A a masei eterice sepa- 

 rată de partea lui M de planul P dus prin A perpendicular la di- 

 recţiunea a a' ce considerăm. Supozând acest spaţiu descompus în 

 fire concurente în A, p.e. M { A unul din ele, fiecare fir ar exercita 

 în direcţiunea lui dela infinit spre A aceeaş presiune p asupra lui A, 

 iar componenta acestei presiuni în direcţiunea a A va fi pcosu, u fiind 

 unghiul direcţiunii firului cu direcţiunea a A p.e. MAM X ; şi fie P 

 suma acestor componente, care în raport cu p poate fi finită sau in- 

 finită şi a cărei expresiune credem a fi P==| tc(| tt p 2 ) 2 — p=| rc 3 p 4 — p. 

 In tot cazul o putem considera ca o cantitate determinată, care, 

 după cum vom vedea, se reduce dela sine în teoria ce urmează. 



Presiunea totală asupra lui A din direcţiunea şi sensul a A e aşa 

 dar p + P. 



Să considerăm acum două corpuri A şi B 



(fig. 3) în spaţiu, de masele m şi m' la distanţa • - •• - 



d unul de altul şi să supozăm dimensiunile a- 

 cestor corpuri negligibile faţă de mărimea dis- lg ' 3 " 



tanţei d. Şi pentru a simplifica şi mai mult totul vom supozâ uni- 

 tăţile elementare primordiale de masă, de care am vorbit mai sus, 

 de dimensiunile unei atome eterice. 



Fiecare unitate de masă din A va fi un obstacol ca presiunea 

 dela infinit şi până la B în direcţiunea şi sensul AB să nu se exer- 

 cite decât numai dela distanţa AB=d. Aceasta face că asupra 

 unităţilor de masă din B în locul presiunii p=f (oo) din direcţi- 

 unea şi sensul AB să rămână numai presiunea o (d), pe când uni- 



