70 BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 



cărcărilor electrice, frecuenţa lor nu întrece ioo de miliarde pe 

 secundă. 



Radiaţiile emise de către un corp sunt deci interpretate prin o 

 mişcare oscilatorie. Ipoteza cea mai naturală este că aceste osci- 

 laţii sunt cauzate de către mişcări analoage în corpul radiator. Pe- 

 rioadele acestor oscilaţii trebuie să fie în raport cu acele ale corpu- 

 lui ce le emite. Ipoteza cea mai simplă este de a admite că aceste 

 perioade sunt identice. 



Dar care este elementul oscilant care emite lumina : Nu poate fi 

 moleculele cari, după teoria cinetică a gazurilor, se mişcă într'un 

 mod cu totul dezordonat ; atomii, din contra, sunt, după Maxwell, 

 supuşi unei mişcări oscilatorii regulate, şi teoria ondulaţiilor atribue 

 precisamente emisiunea luminii oscilaţiunilor intramoleculare ale ato- 

 milor. Fiecare radiaţiune luminoasă, fiecare rază în spectru, va co- 

 respunde deci la o perioadă identică de mişcare intramoleculară. 



De aci se vede marea importanţă ce trebuie ataşată cercetărilor 

 asupra constituţiunii spectrelor. Să comparăm, în adevăr, metodele 

 întrebuinţate şi rezultatele obţinute în studiul diferitelor proprietăţi 

 ale materiei. Se constată, în adevăr, că cele mai multe proprietăţi 

 ale elementelor nu sunt încă determinate decât în un mod de apro- 

 ximaţie de »grosso modo", valorile numerice ale constantelor ra- 

 portându-se, ca medii, la un număr imens de molecule sau de 

 atomi găsindu-se în condiţii variate. După expresiunea celebrului 

 fizician Rydberg, nu avem decât o statistică moleculară. In studiul 

 spectrelor cu totul altceva se petrece. Nu mai avem aglomeraţii de 

 molecule sau atomi agisând în bloc. Aci moleculele sau atomii agi- 

 sează în mod individual : fiecare atom trimite radiaţia sa (constitu- 

 ind o rază în spectru) independent de razele celorlalţi atomi. Se 

 poate zice, cu D-l Rydberg, că fiecare corp simplu, fiecare ele- 

 ment, vorbeşte totdeauna limba sa proprie, caracteristică şi inva- 

 riabilă, aceeaş pe pământ şi pe stelele cele mai îndepărtate. In a- 

 fară de aceasta, pe când celelalte calităţi fizice nu ne dau, în gene- 

 ral, decât o singură valoare numerică, izolată, studiul lungimii de 

 undă a diferitelor raze dintr'un spectru ne dau, din contra, un 

 număr aproape nelimitat de valori, corespunzând tuturor formelor 

 de vibraţiuni a tuturor speciilor diferite de materie. 



Există diferite moduri de a produce un spectru : prin fluores- 



