72 BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 



Această regiune spectrală este interesantă, mai ales prin faptul 

 că toate seriile de raze spectrale convergează în acest domeniu. 

 Deci în această regiune spectrală avem şansa de a găsi mai multe 

 raze făcând parte din aceeaş serie, deci produse de acelaş grup de 

 atomi vibranţi. Dificultatea însă a studiului acestei regiuni spectrale 

 este extraordinar de mare, căci toate radiaţiunile extrem ultravio- 

 lete sunt invizibile (nu au nici o culoare, sunt obscure), deci toate 

 reglajele aparatelor trebuiau făcute prin tatonamente. Teoria com- 

 pletă a aparatelor spectrale nu exista. D-l Neculcea, bazându-se 

 pe consideraţii de optică fizică, plecând dela noţiunea de putere 

 de rezoluţiune a lui Schuster, şi dela noţiunea de puritate a unui 

 spectru (Reinheit des spectrums) a lui Helmholtz, a ajuns, inter- 

 pretând cercetările de optică astrofizica ale lui Wadsworth, a da o 

 teorie interferenţială a aparatelor spectrale. Odată în posesiunea 

 acestei teorii, D-l Neculcea, prin artificii de optică, a putut obţine 

 o dispersiune considerabilă în regiunea ultravioletă, întrebuinţând 

 o singură prismă în quartz, înloc de a întrebuinţa 6, 9 sau chiar 

 12 prisme, cum a făcut Crookes. Acest dispozitiv i-a permis a 

 avea o luminozitate suficientă, pentru a merge cu înregistrarea fo- 

 tografică a razelor spectrale până la X^=2ooo unităţi Angstrom. 

 Pentru a merge mai departe ar fi trebuit a opera în vid, ceeace 

 nu este deloc imposibil, ţinând cont de aparatele construite de 

 Schumann din Leipzig. 



Măsurile lungimilor de undă le-a făcut D-l Neculcea prin com- 

 paraţie cu razele «standard», stabilite prin măsuri precise şi cu- 

 prinse în « Index of spectra » a lui Watts, şi prin interpolări, fie 

 grafice, fie prin formuli noui stabilite de D-sa. 



In fine, spectrele studiate aparţin următoarelor metale : Cd, Zn, 

 Ta, Pb, Bi, Sn, Sb, Cu, Ag, Ti şi Fe. 



D-l Neculcea a dat diferite formule de serii, reprezintând distri- 

 buţia armonică a razelor acestor spectre şi cari vor servi a ne face 

 o idee de arhitectura atomică a materiei în starea de echilibru ce 

 constitue corpurile simple de mai sus. 



Posedăm deci astăzi următoarele metode pentru a devoalâ întru 

 câtva în oarecari cazuri relaţiile armonice existând între diferitele 

 raze, aparţinând aceluia ş spectru. 



a) Studiul aspectului acestor raze (metoda întrebuinţată pen- 



