84 BULETINUL SOCIETĂŢII DE ŞTIINŢE 



din nou şi acum 30 de ani, cu ocaziunea răsboiului independenţei 

 noastre. 



Vitejia aceasta e caracteristică neamului : Grecii o ştiu, căci la 

 constituirea independenţei lor au contribuit mulţi români, între cari 

 şi renumitul viteaz Christodul Hagi Petru, din munţii Pindului. 



Românii din Austro-Ung-aria sunt renumiţi în toată armata im- 

 periului pentru eroismul lor. Cei din Năsăud şi Făgăraş, în pri- 

 mele două regimente ce au constituit ca o-răniceri. erau î n fruntea 

 celor mai viteji. Batalionul al doilea din Năsăud, care avea toţi ofi- 

 ţerii şi soldaţii români, afară de maiorul Voestenradt, a ţinut trei 

 zile armata lui Napoleon la podul dela Arcola, când acest batalion 

 pierdu două treimi din efectivul său, dimpreună cu căpitanii Ro- 

 taru şi Herţa şi stegarul Toader Răul. Atacul se dăduse în repeţite 

 ori, până şi de Napoleon I în persoană, care înainta cu. steagul în 

 mână şi totuş fu respins ; el îi numi «îndrăciţi" pe aceşti turbaţi apă- 

 rători, cari nu erau alţii decât nphalanx valachica" pentru cari 

 superiorii lor nu au avut destule cuvinte de laudă, dându-i de 

 exemplu în ^conspecta totius exercitus u , adică armatei întregi. 



Tot astfel voiu zice şi despre regimentul românesc No. 41 din 

 Bucovina, care a fost în fruntea tutulor răsboaielor Austriei dela 

 1777, după cum o spune în istoria plină de laude ce îi-a făcut că- 

 pitanul slovac Formanec. 



Dar ceeace ne preocupă pe noi nu este atât vitejia personală, 

 pe cât ştiinţa specială, graţie căreea se poate organiza o armată şi 

 câştiga o victorie. 



Din acest punct de vedere putem fi mândri. Prima infanterie în 

 Europa a fost făcută la 1400 de către Iuga Vodă în Moldova şi 

 de către Mircea-Voevod la 1 410 în Muntenia. 



Ai noştri cunoşteau aşa de bine nu numai condiţiunile locale de 

 luptă, dar şi ştiinţa vrăjmaşului, încât acum e stabilit că dacă se 

 lăsa armatele aliate să lupte sub comanda lui Mircea-Vodă, de 

 sigur că cruciaţii nu ar fi suferit groaznica înfrângere din 28 Sep- 

 temvrie 1396 de lângă Nicopole. 



Chiar crearea grănicerilor, premergători dorobănţimii noastre, 

 de către Vodă Barbu Ştirbei, dovedeşte o cunoştinţă profundă a 

 împrejurărilor de la noi şi a năzuinţei omenirii. Ei au dat rezultate 

 foarte bune, căci constitue germenul naţiunii armate care şi-a fă- 

 cut tocmai mai în urmă drumul în Statele europene şi în special în 

 fericita Elveţie. 



