ISLANDS BERGSBYGGNAD. 31 



Det mineral, som af Foechhammer ') analyserats under namn af Krablit, har af 

 ZiRKEL uppvisats utgöra en qvartzhaltig trachyt. Denna stenart förekommer i lösa 

 stycken i dalsänkningen mellan Krabla och Leirhnukr. Det är en intim blandning af 

 qvartz och fältspat, genomväfd af spridda, hårfina hornblendekristaller. Fältspaten är 

 sannolikt labrador. 



Den isländska basaltformationen, hvilken tillhör den stora basaltbildning, som 

 sträcker sig från Skottland och Irland öfver Hebriderna och Färöarna ända till Grön- 

 land, betäcker utan tvifvel större delen af landets yta och må med skäl anses bilda 

 grunden för de palagonitiska tufferna och kongiomeraterna samt lavabäddarna. Den 

 rådande bergarten utgöres af en svartblå eller gråblå anamesit, i hvilken under mikro- 

 skopet iakttages, jemte augit, betydligare fälspatsmängder, än man af den mörka färgen 

 skulle hålla troligt (Zirkel). Magnetisk jernmalm kan utdragas med magneten. De vacke 

 artade lagren ega äfven en betydlig utbredning, i vexlande skikter med de kristalliniska. 

 Stundom är bergarten tät, basaltartad, men saknar olivin, hvilken deremot träffas i 

 sjelfständiga lager, der anamesitgrundmassan är så godt som allestädes förträngd, så till 

 exempel vid Dalsmynni vid Baula i Vestlandet och i Nordlandet i trakten af Melstaöir, 

 Höpsos och Hnausar. Derstädes har Zirkel träffat en bergart, som nästan uteslutande 

 består af oljgrön olivin med så godt som alldeles tillbakaträngd augit. Stundom är 

 bergarten åter grofkornigare, utbildad som dolerit; augiten kan då vara i massan öfver- 

 vägande såsom i foten af Esjan vid Esjuberg. 



Flera analyser af isländska basaltartade bergarter hafva meddelats af Bunsen, 

 nämligen af dolerit från Esja och från Viöey, af svartgrå anamesit från Kalmannstiinga 

 och af basalter från Hagafell nära Storiniipr vid Thjorså och från SkarÖsfjäll vid Hekla. 

 KjERULF har analyserat en hithörande bergart från Hvammr vid Baula. Sammansätt- 

 ningen af de finkorniga bergarterna låter sluta till närvaron af labrador och augit. 

 Leucit och nephelin äro i de isländska doleriterna icke funna. Anorthit i tumslånga 

 kristaller iakttog Zirkel i en anamesit vid nordkusten. 



I afseende på strukturen kunna de basaltartade bergarterna vara såväl kompakta, 

 som blåsiga, cellulosa och slaggiga. Ofta äro blåsorna utfyllda af kalkspat, zeolither, 

 qvartz och chalcedon med mera. Ådror af kalkspat förekomma äfven och likaså jaspis- 

 ådror, såsom i Esjan. 



NiDDA har sökt att generalisera dessa förhållanden och angifvit, att den kompakta 

 och den mandelstensförande strukturen isynnerhet förekomma i de lägre och mellersta 

 delarna af fjällen, medan blåshålen i fjällens öfre skikter sakna utfyllning. Att i all- 

 mänhet bekräfta detta förhållande har sin svårighet af det skäl, att de, som berest 

 Island, i allmänhet icke hafva medhunnit de besvärliga fjällvandringarna, hvarföre berg- 

 arten i fjällens öfre delar kan sägas vara mindre känd. Kjerulfs uppgifter från 

 Blegfell vid Skarösheiöi, från trakten kring Baula, från Tindastoll med flera ställen, 

 stämmer dock öfverens dermed. Egna iakttagelser från Esja, frän Blilandstindr vid 

 Berufjord, från Strandfjäll på norra sidan af samma fjord, från fjällryggen vid norra 

 kusten af Reyöarfjord, från Binmmsfjäll vid SeyÖisfjord och från Alftavik i Ostlandet 



^) Ovei-s. över Vidensk. Selskabs Povli. 1842. 



