D.TURLIFVET I rSHAFVET. 19 



förmodligen gifva de sig dock sällan tid till sådana undersökningar. Utgjordes sälarnes 

 hufvudsakliga näring häruppe af fisk, så skulle, huru hastigt än digestionen hos dessa 

 djur må verka, bland de mångfaldiga exemplar jag undersökte, dock någon gång rester 

 af sådan anträffats; till och med crustaceerna borde, trots tunnskaligheten hos de i 

 vattenytan lefvande arterna, hafva efterlemnat några spår. Man kunde härvid invända, 

 att då de städse fångas hvilande på isen, hvilken de ej gerna leinna, digestionen alltför 

 väl kan hafva hunnit afslutas under den — måhända rätt betydliga — tid, som för- 

 flutit sedan de lagt sig iipP, emellertid lemnar detta väl endast en nödhjelpsförklaring 

 af det anförda faktum. Åtminstone under förra delen af fångsttiden äro sälai^na vid 

 särdeles godt hull, hvaraf man kunde sluta, att de här hafva riklig tillgång på föda. 

 ZoRGDRAGER menar att denna hufvudsakligen är af samma beskaffenhet som hvalarnes 

 och utgöres af det s. k. "Wallfisch-Aas" — hvarmed han, efter beskrifningen derpå att 

 döma, synes förstå de massor af Clione, Limacina o. s. v., som anträffas i de nordiska 

 hafven — hvilket förhållande han anser bestyrkt deraf, att hvalarne äro sällsynta på 

 de platser, hvarest många salar uppehålla sig. — Då man hos Steller läser, att sjö- 

 björnarne i månader ligga på stränderna utan att söka föda, kunde man ^•ara frestad 

 att tro, att ett liknande förhållande egde rum med sälarne sedan de lagt sig upp på 

 isen; men om detta också kunde antagas för de gamla, så kan det dock svårligen göras 

 gällande för de så hastigt växande ungarna. Dessa tillbringa åtminstone en månad här- 

 uppe efter det de upphört att dia. Imi sälunge, som ett par dagar hades lefvande om- 

 bord, kastade sig med mycken hunger öfver en skjuten storrafogel, hvaraf han förtärde 

 alla inelfvorna. 



De utvandrinD'ar från kusttrakterna, hvilka Grönlandssälen för öfriet under årets 

 olika tider företager, stå utan tvifvel i samband dels med ismassornas drift, dels med 

 tillgången af föda. Det skulle emellertid erfordras en noggrann och omfattande känne- 

 dom af naturförhållandena i dessa trakter, för att öfver allt kunna uppvisa detta sam- 

 band. Utvandringen från Hvita hafvet kring medlet af Maj är redan förut omnämnd. 

 Från Island bortgår han, enligt Thienemann, ånyo i Maj (?) och återvänder i Septem- 

 ber. ') Frän Grönland aflägsnar han sig deremot först i slutet af Juli för andra gån- 

 gen från kusterna, för att återvända likaledes i September. Hvar haa under mellan- 

 tiden uppehåller sig är obekant; likasom första gången komma emellertid äfven nu 

 flockarna ifrån söder. Man har satt denna sista utvandring i förbindelse med parnin- 

 gen. I medlet af Oktober påträffade Thienemann embryo af, såsom han förmenar, ung. 

 6 veckor. Fabricius säger att honorna, vid sin ankomst under land i September, äro 

 drägliga med en unge af "en Muses Störrelse". Tiden för parningen utsattes derföre af 

 båda till slutet af Augusti. Emellertid har jag hört flere Jan Mayensfarare försäkra, 

 att salen parar sig under våren, och Löjtnant van Kervel, hvilken i några år sjelf 

 förde sitt fartyg häruppe, har i bref meddelat mig samma uppgift, hvilken jag tager 

 mig friheten att här anföra. "Kort efter at Ssslynglen er kastet", heter det, "har jeg 

 mangfoldige Gange seet Sielen parre sig, og har jeg med mange andre der have faret 

 paa lishavet den Formening, at den Sa^lart der fånges under Jan Maycnstisket ynglcr 

 to Gange om Aaret. — Mig förekommer det utroligt, at den, da Ungen i löbet af tre 



o 



') I sin Reisc im NortU-u, IT. p. 63 säger han (lock "erst Mitte Oktober". 



