28 AUG. QUENNEESTEDT, 



Under namnet Ph. leucopla har Thienemann beskrifvit och afloildat (Tab. XIII) en unge 

 derifrån, dödad bland flockar af Ph. groenlandica. — Amerikanska sidan af norra At- 

 lanten kan således anses såsom hans egentliga hemvist. 



Äfven klapmytsen är en pelagisk och sällskapligt lefvande sälart. Den lägger 

 sig helst på drifisen; emellertid synes det, som om den äfven anträffades på bugternas 

 obrutna is och derstädes danade sig särskilda andhål. Graah säger nemligen, att han 

 anträffade klapmytsar "adspredte ved deres lishuller i en temmelig dyb Bugt med Ii 

 fod tyk Lagiis" (1. c. p. 70). Likasom Grönlandssälen försvinner den på regelmässiga 

 tider från kusternas närhet och dessa utvandringar företagas också ungefäidigen sam- 

 tidigt. I sjelfva verket synes det som om ett visst samhällighetsband förefunnes emellan 

 dessa båda djurarter, åtminstone anse sälfångarne vid Jan Mayen klapmytsens anträffan- 

 de såsom ett tecken på att salen ej är långt borta. Sannolikt beror klapmytsens före- 

 komst långt på sidan af dess egentliga zon derpå, att spridda individer åtföljt de van- 

 drande sälflockarne. 



Klapmytsens första utvandring gäller, likasom Grönlandssälens, drifisen, på hvilken 

 aen, i Mars månad'), föder sina ungar. Den första klapmytsungen såg jag den 14 Mars, 

 och de följande dagarne syntes ännu flera; klapmytsen synes således yngla något tidigare 

 än Grönlandssälen. Efter ingången af Maj månad anträffades sällan några klapmytsar; 

 förmodligen hade de till största delen vid denna tid redan börjat anträda sitt återtåg- 

 Att Graah fann den vid kusten i slutet af April har redan blifvit nämndt. Från 

 denna tid -) till början af Juli visa de sig och gå in i fjordarne vid Grönländska vest- 

 kusten; i sistnämnde månad försvinna de åter tills i Augusti, då de mycket afmagrade 

 återvända. Fabricius omnämner ej denna sista flyttning, utan säger blott, att klap- 

 mytsen på andra tider än under April — Juni sällan eller aldrig ses under land. — Om 

 tiden för parningen har jag ej fått några underrättelser. Möjligen gäller här detsamma 

 som ofvanför blifvit sagdt om salens parningstid. Hanen säges samla flera honor om- 

 kring sig och lefva i polygami. ^) De få gånger jag såg gamla klapmytsar åtföljdes 

 hanen emellertid städse af en enda hona. 



Delphinus delphis Lin. Liljeborg, Skand. Hvaldjur, p. 6. 



Den 31 Maj, kort efter det vi lemnat drifisen — vi befunno oss denna dag på 

 ungefär 71" - N. B. och 1 — 2" O. L. — såg jag en stor flock "springare", hvilka i en 

 rad efter hvarandra sprungo högt upp öfver den lugna vattenspegeln. De tillhörde 

 sannolikt denna art (Delph. albirostris eller Delph. acutus Gray, kunde det efter färg- 

 fördelningen att döma ej vara); kroppslängden tycktes vara omkring tre alnar; ryggfenan 

 temligen hög, belägen ungefär vid kroppens midt; färgen, ofvantill svart, under hvit; 

 ett svart band på sidan, gående bakåt mot stjertfenan. Kroppsformen öfverensstämde 

 äfven med beskrifningen af Delph. delphis; hufvudets form tillät mig dock icke af- 

 ståndet att noggrant urskilja. Den upptages icke af Reinhardt för Baffinsbugten, och 



*) Fabeicius: "sidst i April el. först i Maj". 



") Sä heter det i Reinhaedts tillägg till Einks arbete. Rink säger dock sjelf att klapmytsfångsten i södrit 



delen af Julianehaabs distrikt först tager sin början från den 20 Maj . 

 ■'') Pennant, Arctic Zoology, I. p. 162. 



