PLEURONEKTOIDERNAS UTVECKLING OCH BYGGNAD. 5 



Prof. Steenstrup har väl användt de rigtiga benämningarna för de tre olika pa- 

 ^ren utaf pannben och rättat de fel jag i detta hänseende begått; men han har sjelf 

 gjort sig skyldig till en missuppfattning af såväl främre som de egentliga pannbenens 

 formförhållanden, framför allt hvad angår båda benens af hvardera paret motsvarigheter 

 vid jemförelse med hvarandra; men detta har ock i hög grad, såsom jag trott mig finna, 

 gifvit anledning till hans uppfattning af saken, eller att det öfra ögat vandrar från 

 blindsidan till ögonsidan tvärs igenom hufvudet, ej blott hos Plagusia, utan äfven hos 

 pleuronektoider i allmänhet. Det är emellertid ganska sannolikt, att den förklaring, 

 Steenstrup afgifvit, öfver det ena ögats flyttning hos Plagusia, ej är fullt rigtig. Jag- 

 skall på sin plats längre ned försöka att lemna en annan, hvilken, ifall den är rigtig, 

 skall visa att han äfven blifvit vilseledd af nämnda Plagusice. 



Professor Van Beneden hade redan ett år före mig kommit till samma resultat som 

 jag med afseende på ena ögats öfvergång på pleuronektoidens efter regeln färgade sida. 

 Han föredrog sin afliandling i Bruxelles den 5:te November år 1853, men den kom mig 

 tillhanda först året efter att min citerade af handling offentliggjorts. Att Van Be- 

 neden äfven på grund af sina undersökningar med bestämdhet förklarat, att pleuro- 

 nektoiderna i sina tidigare utvecklingsstadier måste vara symmetriska, synes af hans 

 yttrande : "Si Ton devait juger la question par les principes, nul doute, les pleuronectes 

 "doivent d'abord étre des poissons sj^métriques; mais le fait demandait aussi å étre con- 

 "staté par Tobservation directe, et c'est ce que nous avons eu Toccasion de faire" ^). 

 Att Van Benedens "Turbot" möjligtvis skulle kunna vara en ung Gunnellus -) eller en 

 med denna beslägtad fisk, och icke någon pleuronektoid, hvilket Steenstrup är böjd för 

 att antaga, derom är min mening till Van Benedens fördel. Men att nämnda unge ej 

 är någon "Tvirbot", det finner man genast; och detta har Steenstrup ock visat. Det 

 hade emellertid varit af intresse, om Van Beneden anfört näsot om nämnda unges 

 storlek. 



Professor Steenstrups utsrifna forsknino-ar i ämnet gåfvo emellertid anlednino- till, 

 att jag, redan sommaren efter att han godhetsfullt sändt mig sitt arbete, återigen upp- 

 tog denna lika intressanta som för vetenskapen vigtiga fråga. Jag var då äfven så 

 lycklig att af Rhombus vulgaris finna sviter af både mindre och något större ungar än 



^) Bulletins de TAcadémie Eoyale des sciences, des lettres et des beaux-arts de Belgique. Torne XX. — III:e 

 Partie. Bruxelles 1853, pag. 206. 



-) Bland anteckningar från en vistelse i Bohusläns skärgärd är 1861 eger jag följande, som här kan vara på 

 sin plats. Det angår den minsta unge af Gimnellus vulgaris, hvilken jag hittills iakttagit, och hvilken höll 

 endast 3lA millim. i totallängd, 3 millim. i största höjd och 2 millim. i bredd straxt bakom bröstfe- 

 norna Jag eger en kolorerad afbildning af exemplaret såsom lefvande; men då formen i aldra högsta grad 

 öfverensstäramer med densamma hos Gunnellus såsom utbildad, en form, hvilken denna unge säkert haft i 

 ännu tidigare stadium af sin utveckling, kan man inskränka sig till meddelande af följande beskrifning, 

 hvilken likaledes är antecknad efter exemplaret medan det ännu lefde, eller den 27:de Juli: Eyggfenan bör- 

 jar midt öfver roten af bröstfenan; analfenan en ögondiameter bakom midten af rygg fenans längdsträckning. 

 Färgen brunröd, hvilken färg äfven sträcker sig ut pä de vertikala fenorna, likväl sä på rygg- och analfenan, 

 att en rad utaf nästan färglösa fläckar uppkommer utefter hvardera fenans hela längdsträckning och tydligast 

 pä analfenan, som har 16 sådana fläckar. Stjertfenan af kroppens grundfärg, men, särdeles utåt, något 

 ljusare. Bröst- och bukfenorna rödhvitaktiga. Midt under ögat finnes ett vertikalt, brunrödt streck, tvärs 

 öfver den hvita, något i rödt dragande kinden. Käkspetsarna rödlätta. Iris i grunden gulröd, men så 

 skuggad med brunt, särdeles aldra innerst, att endast en ytterst smal ring af grundfärgen återstår närmast 

 den runda, svarta pupillen. Kroppssidorna tecknade med smä, gröna punkter. 



