b A. W. MALM, 



den, jag 1. c. år 1854 beskrifvit och i förstoring afbildat. För dessa skall jag i det 

 följande redogöra, sedan jag sökt att visa det felaktiga i Prof. Steenstrups uppfattning 

 af de två främre pannbenparen; och anmärkes här på förhand, att de ben, hvilka jag 

 år 1854 betecknade som "bakre pannbenen", i det följande få de rätta namnen, eller: 

 egentliga pannbenen, ossa frontalia propria. 



I och för mina studier af ämnet har jag undersökt kraniets byggnad hos elfva 

 arter af våra i Kattegat förekommande pleuronektoider, tillhörande fyra slägten, nem- 

 ligen Pleuronectes, Hippoglossus, Solea och Rhombus, men ej funnit några väsentliga 

 skiljaktigheter de olika arterna emellan, ej heller emellan genera, hvarföre jag för und- 

 vikande af alltför stor vidlyftighet, här inskränker mig till en närmare skärskådning 

 och, så vidt jag förmår, utredning af nämnda två par pannbens byggnad och läge 

 i kraniet af en enda art inom denna familj, eller af den medelstora form fif Pleuronectes 

 platessa, som förekommer utanför Bohuslänska kusten. Vid den framställning, som här 

 följer, får jag hänvisa till de af bildningar, hvilka åtfölja denna min afliandling. För 

 jemförelse emellan kraniet af nyssnämnda pleuronektoid, hvilket är afbildadt å taflan 

 1, fig. 1, har jag å samma tafla, hg. 2, gifvit en teckning af kraniet hos en gadin, 

 eller Raniceps raninus. Båda äro sedda ofvanifrån och i naturlig storlek afbildade 

 samt öfverallt signerade med korresponderande bokstäfver och siffror å de partier, 

 hvilka efter min uppfattning motsvara hvarandra. En kort beskiifning af ifrågavarande 

 Raniceps-k.YdÄ\\uvix vill jag emellertid anföra här, jemte en liten anmärkning af, som jag 

 antager, ganska stort intresse, rörande kranium af denna fiskart. 



Det å taflan 1, fig. 2 afbildade kraniet af Raniceps raninus håller i totallängd 

 från framkanten af vomer till slutet af os occipitis basilare, 39i millim. Dess största 

 bredd utgör 322; bredden öfver ossa frontalia anteriora, 16A; bredden öfver ossa fron- 

 talia propria, framtill 1\\, baktill 20; bredden öfver ossa frontalia posteriora, 28i millim. 



I trots af den stora likhet, som finnes å ömse sidor om kraniets längdlinier, för- 

 tjänar det likväl anföras, att det venstra frontale proprium, /', med inre kanten ej obe- 

 tydligt längst framtill, men ändå märkbarare å dess bakre hälft åt höger till, öfver- 

 skjuter nämnda längdlinia, hvilket allt kan synas å nämnda figur; och till benets hela 

 utsträckning ligger det med nämnda kant ofvanpå det motsvarande eller högra benets, 

 /, inkant, så att den snedt ned åt venster gående suturen emellan dessa båda ben bil- 

 dar emot kraniets tväraxel mindre än en half rät vinkel, hvaraf man finner, att un- 

 dre inkanten af/ inskjuter under öfre inkanten af/'. Tvenne andra kranier af samma 

 fiskart, hvilka jag äfven nu har till hands, förete samma egendomliga bildning, som 

 troligen derföre är allmänt förekommande hos denna fiskart, och utan tvifvel förefinnes 

 hos många andra både arter och slägten, ithy att ett kranium af Molva vulgaris, hvil- 

 ket likaledes föreligger, företer enahanda förhållande, med undantag af att här är det 

 det högra benet, som något skjuter in ofvanpå det venstra. Skulle denna företeelse 

 befinnas hafva en större utbredning framförallt bland slägten och arter med rudimentär 

 eller ock endast föga utbildad så kallad simblåsa. och vara mest utpräglad hos fiskar 

 med reducerade bakre extremiteter, framgår det tydligt, att denna företeelse gifver an- 

 ledning till reflektioner af intressantare art, enär fenoinenet väl då är likartadt med 

 det, som förekommer hos pleuronektoiderna, men hos dem i så hög grad utbildadt. 



