10 A. W. MALM, 



saken — det symmetriska i anordningen — af för ringa betydelse, att här särskild t be- 

 höfva framhållas. 



På grund af det föregående torde min 1. c. sid. 173 uttalade sats, eller att "de 

 "flundreartade fiskarnas kroppsbyggnad är mera skenbart än verkligt osymmetrisk" ej 

 befinnas vara origtig; ty pleuronektoiderna hafva under hela sitt lif sina ögon på ömse 

 sidor om kroppens längdaxel, som fortlöper emellan pannbenens mediana partier. Man 

 kan väl säga, att en pleuronektoid har en ögonsida och en blindsida, då fråga endast 

 är om den sida, som fisken har i förra fallet upp- och i sednare nedåt-vänd; men ana- 

 tomiskt taladt har hvarje af mig undersökt pleuronektoid ingendera af sidorna om 

 kropp.saxeln blind, utan, såsom andra vertebrater, ett högra och ett venstra öga. Ögo- 

 nen sitta rigtigt, just derför att de vända sina öfre kanter emot hvarandra och emot 

 hvardera sitt ofvanför framåtskjutande mediana parti af frontalia propria, emellan hvilka 

 den verkliga rygglinien fortlöper. Det öfversta ögats nedre kant är derför ej vänd 

 uppåt emot fiskens anatomiska rygglinia, utan nedåt ifrån denna, såsom vanligt hos 

 andra fiskar; men Steenstrup har ansett den hos många pleuronektoider äfven med 

 ryggfena försedda kanten fram förbi ögonen för den verkliga rygglinien, hvilket den 

 likväl ej är; den är endast skenbart en sådan; den har tillkommit bland annat äfven 

 derigenom, att i-yggfenan hos en del arter inom pleuronektoidernas grupp omsider jemte 

 sina omgifningar rycker ända fram emot nosspetsen, och aldra längst framåt med den 

 spetsiga vinkel, som i så fall slutligen uppkommer af det främsta interspinalbenet och 

 dithörande fenstråle. Äfven det fi'ämsta interspinalbenet har emellertid, i trots af sitt 

 framskjutna läge, sin rigtning emot den anatomiska längdaxeln, hvadan sjelfva rygg- 

 fenans i nämnda fall framskjutna främre del äfvenledes endast skenbart tycks ligga 

 utanför det med sluten orbita omgifna ögat. 



Prof. Steenstrup har i sitt citerade arbete, sid. 28 (170), anfört följande, som 

 jag här oafkortadt får återgifva och beledsaga med några korta anmärkningar, hvar- 

 efter jag vill fortsätta att meddela det vigtigaste af mina gjorda iakttagelser, hvilka, i 

 förening med hvad jag föi'ut meddelat, ej lemna rum för det ringaste tvifvel om håll- 

 barheten af mina af Steenstrup i det följande särskildt påpekade trenne och dertill, 

 hvad sjelfva saken angår, aldra vigtigaste satser. Det heter neraligen der: 



"Saala3nge vi kun have denne ene ^) lagttagelse for os, vil det let skjonnes, at vi 

 "ved at folge Hr Malms Slutningar gaae iid fra trende Forutssetninger, der hver for 

 "sig ere ubeviste og alle tre vid neiere Betragtning tabe deres Sandsynlighed; det skal 

 "ogsaa snart vise sig, at de neppe kunne va^re rigtige. Den iovrigt meget skarptoiede 

 "lagttager har nemlig uden videre anseet det for utvivlsomt, at han havde for sig et 

 "sasdvanligt Trin i Slethvarrens Udvikling, og at hans lille Fisk under den fortsatte 

 "Va3Xt vilde gaae över i den for Arten sasdvanlige Flynderform, fornemmelig ved en 

 "Dreining af Hovedet paa Kroppens Axe og en derved bevirket Nedrykning af det övre 

 "(Jie fra Rygkanten af Hovedet ned paa 0iesiden, hvorefter Rygfinnen skulde forleenge 

 "sig fremad förbi 0iet henimod Kja^bebenene; samtidig med at Fisken paa saadan Maade 

 "inhentede de den manglende Egenskaber, vilde den kastes helt om paa Blindsiden, og 

 "Bevaigelsen herefter kun skee paa denne. Men om alt dette tie alle positive lagtta- 



'1 Min, 1854, af en unge till Rlwmbus vulgaris. 



