18 



A. W. MALM, 



Det minsta exemplaret: 



Främsta interspinalbenet i ryggfenan 

 formerar med främsta strålen en trubbig 

 vinkel. 



Från högra sidan sedt synes venstra 

 ögat endast till ^ af sin höjd öfver pann- 

 kanten emellan ögonen, och denna har en 

 bredd lika med ögats höjddiameter. 



Venstra ögat ligger nästan omärkligt 

 bakom det högra. 



Från venstra sidan sedt ligger venstra 

 ögats öfverkant en pupilldiameter under den 

 vinkel, som bildas af ryggfenans främsta 

 stråle och interspinalben. 



Konnexionen å iris nedtill synes tyd- 

 ligt och ligp-er tvärs öfver eller vinkelrätt 

 emot kroppens längdaxel. 



Ofvanifrån sedt är hufvudet bakom 

 ögonen vackert kuUrigt och bredt; endast 

 baktill med någon ringa höjning å venstra 

 sidan. 



Framifrån sedt visar sig munnen hafva 

 en ringa och föga märklig snedhet; och 

 ryggfenans främre extremitet är endast 

 ytterst litet rigtad åt fiskens venstra sida. 



Processus spinosi, interspinalben och 

 feustrålar kortare, hvadan kroppen synes 

 fyllig i förhållande till sin höjd. 



Det största exemplaret: 



Främsta interspinalbenet i ryggfenan 

 formerar med främsta strålen en spetsig 

 vinkel. 



Från högra sidan sedt synes venstra 

 ögat fullt \ af sin höjd öfver pannkanten 

 emellan ögonen, och denna har en bredd 

 lika med % af ögats höjddiameter. 



Venstra ögat ligger tydligt bakom det 

 högra. 



Från venstra sidan sedt ligger venstra 

 pupillens öfverkant i höjd med den vinkel, 

 som bildas af ryggfenans främsta stråle och 

 interspinalben. 



Konnexionen å iris nedtill är mindre 

 tydlig och visar sig som en tvärs öfver iris 

 och vinkelrätt emot kroppens längdaxel 

 gående svartaktig strimma. 



Ofvanifrån sedt är hufvudet baktill 

 försedt med en köl, som fortlöper ned till 

 bakkanten af venstra ögat. 



Framifrån sedt visar sig munnen mer 

 tydligt sned; och ryggfenans främre extre- 

 mitet är starkt rigtad åt fiskens venstra. 

 sida, hvilken den nästan fullt uppnår. 



Processus spinosi, interspinalben och 

 fenstrålar både absolut och relativt längre, 

 hvadan kroppen i förhållande till sin höjd 

 är mera tillplattad. 



Stjei-tfenan har hos hvardera 20 strålar. Bröst- och bukfenor äro likaledes väl 

 utbildade samt försedda med strålar, hvilka jag likväl ej ansett det nödigt att räkna. 



Figurerna å tafl. 2 äro efter lefvande exemplar, 10 visar en medelstor unge sedd 

 rakt framifrån, 10 a: samma från högra och 10 b från venstra sidan. Alla äro i för- 

 storing. 



Om en unge af Solea vulgaris: 



Den 14 Jidi 1856 fångade jag med en fin håf det lilla exemplar, som här kom- 

 mer att beskrifvas. Det träffades öster om Stora Känsö i Göteborgs skärgård, på ett 

 med Zostera lanrina beväxt ställe med sandbotten och något öfver en famns djup. Un- 

 gen sam lifligt, men med ringa hastighet, omkring en half fot under vattenbrynet. Han 

 förde sin kropps höjdaxel i vid pass en rät vinkel emot vattenytan, eller det horison- 



