22 A. W. MALM, 



större cleremot vida mera; men ämiu hos det största (24 millim.) exemplaret är pigmen- 

 teringen, till och med på den högra sidan så pass förhanden, att inan äfven å den ser 

 åtminstone ett och annat af de för dessa ungar så karakteristiska och år 1854 af mig 

 beskrifna tvärbanden. 



Hos de små är den ljusare grundfärgen gröngul; hos de större sluligen blågrön. 

 De små hafva hvitaktiga fläckar å ömse sidor af kroppen, samt föga ljusare å den högra 

 än å den venstra sidan. Hos de större äro dessa fläckar nästan endast förhanden å 

 venstra sidan, men der äro de krithvita och med någon rödaktig anstrykning hos 

 fläckserierna å interspin al-trakten upptill likasom å ryggfenan. Dessa hvita fläckar ligga 

 emellan de af pigment bestående tvärbanden. De två motsvarande serierna å nedra 

 interspinal-trakten och analfenan utgöras af något mindre fläckar. På kroppens mellan- 

 liggande parti flnnas äfven dylika, men af vida mindre storlek. A gällocket, likasom 

 midt för bukkaviteten, genomlyser en köttfärgadt rosenröd färg. Iris ofvan och under- 

 till grönaktigt blå, närmast intill pupillen rödgul; men för öfrigt lik silfver. 



Hos de små är pupillen rund, men får slutligen hos de störi-e, upptill (inåt pan- 

 nan) å hvardera ögat en inböjning från iris, hvilket allt kan synas å tafl. 1, tigg. 9 b 

 och 7 b. 



Hos de små synes endast öfre kanten af högra ögat, då fisken ses från den ven- 

 stra sidan; hos de större synes endast samma ögas nedre kant, då han betraktas från 

 högra sidan. 



Hos de små är pannan, uppifrån sedd, bakom ögonen ganska ansvälld och ofvan- 

 till rundad. Den | ögondiameter bakom öfverkanten af högra ögat upphörande rygg- 

 fenan har, framom sig, i rigtning mot högra ögats midt baktill, en något bakom detta 

 sig slutligen förlorande köllik upphöjning. De främre mediana delarna af frontalia pro- 

 pria synas äfven (hos i sprit förvarade exemplar) tydligt derigenom, att huden midt 

 emellan dem något infallit, hvarigenom en längdstrimma uppkommit, som ligger något 

 närmare intill det venstra än det högra ögat. Straxt bakom högra ögats framkant 

 möta frontalia propria frontalia auteriora, hvilket ofvantill äfven kan iakttagas med till- 

 hjelp af en lup. Utvändigt är högra sidans frontale proprium ännu åtskildt från samma 

 sidas frontale anterius, hvadan äfven den högra orbita nedtill är öppen. Hos ett sådant 

 12 millim. långt individ är den anatomiska rygglinean emellan ögonen ännu så föga 

 böjd åt venster, att nämnda linea ligger blott en pupilldiameter till venster om en linea, 

 som dragés emellan nosspetsen och roten af ryggfenans 14:de stråle. Hos de största 

 ligger undre kanten af högra ögats pupill midt för nämnda linea. Ryggfenan fram- 

 skjuter till höger om högra ögat och till nära midtför pupillen, samt (NB. spetsen af 

 främsta interspinalbenet) formerar med huden nedom samiua öga en bakåt gående till- 

 spetsad sinus (se tafl. 1, fig. 7 a). De minsta exemplaren äro, framifrån sedda, mera 

 fylliga och, sedda från sidan, mera långsträckta; de största äro tunnare och i allmänhet 

 från sidan sedda af en mera rundad form. Hos de minsta, framifrån sedda, visar sig 

 munnen snart sagdt fullkomligt liksidig; de största förete deremot en nästan omärklig 

 snedhet. 



Hos nedanstående sju exemplar har jag räknat strålarna i rygg-, anal- och stjert- 

 fenan; men änskönt alla hade med strålar försedda bröst- och bukfenor, har jag ej an- 

 sett mig bfliöfva närmare granska dessa. Det synes af denna tabell, att hvarje exem- 



