24 A. W. MALM, 



Det sista eller 13:de har sin rot rigtad emot framkanten af första kotans processus spi- 

 nosus. Framförallt de främre interspirialbenen äro jemförelsevis korta och beskrifva 

 längst framtill i förening med motsittande fenstrålar trubbiga vinklar. 



Hos det stora finnas likaledes 13 interspinalben framom första kotans processus 

 spinosus; men roten af det första ligger endast obetydligt bakom främre kanten af den 

 högra, slutna orbita. Det sista sluter sig till framkanten af första kotans processus 

 spinosus. De främsta beskrifva med sina fenstrålar spetsiga vinklar. 



Hos det minsta kan jag ej se spår till höjningen af kölen å os supraoccipitale 

 utom i nacktrakten. 



Hos det största framskjuter supraoccipital-benets köl eller crista i förening med 

 dithörande interspinalben ända framom bakkanten af den högra orbita; och om än det 

 främsta interspinalbenet ligger med | af sin längd framom den slutna orbita, så har 

 äfven detta ben sitt läge så, att det är rigtadt emot framkanten af den framom slutet 

 af samma orbita framskjutande cristan å os supraoccipitale. Hos våra arter af slägtet 

 Pleuronectes är rigtningen enahanda, oaktadt ryggfenan hos dem endast når till eller 

 något framom midten af den slutna orbita. 



Vid beskrifningen af de små Rhomhus-ungama, likasom å afbildningarna 7 och 9, 

 tafl. 1, har jag visat, dels individer, hos hvilka ryggfenan varit lägre och dels sådana, 

 hos hvilka den varit mindre framryckt än hos det exemplar, som varit begagnadt vid 

 förestående beskrifning; och detta fenomen är så tydligt, att vi gerna nu kunna lemna 

 detsamma. 



Försök till förklaring af det sällsamma fenomenet, att pleuronektoiden tillbringar 



sitt lif på ena kroppssidan: 



Uti min citerade afhandling har jag framkastat den tanken, att ljuset är en yttre 

 orsak till att pleuronektoidens ena öga slutligen helt och hållet öfvergår på fiskens 

 färgade sida, likasom att den färg, som ursprungligen fanns på den motsatta sidan, re- 

 dan tidigt der försvinner af brist pä ljus; och jag tror att detta förklaringssätt i grun- 

 den är riktigt. Det är emellertid klart, att äfven inre, det är inom djuret liggande 

 orsaker måste förefinnas till framkallandet af det sällsamma fenomenet; och det är 

 dessa vi i det följande skola försöka att påpeka. 



Såsom sådana inre orsaker eller kanske rättast följder af dessa fiskars existens- 

 föi-hållanden, bör man väl anse, ej blott den hos pleuronektoiderna förekommande, i 

 jemförelse med fiskar i allmänhet, stora kroppshöjden, inberäknadt de till sin utsträck- 

 ning väldiga rygg- och analfenorna, utan äfven de föga utvecklade horisontala fenorna, 

 bröst- och framförallt bukfenorna, hvartill jag ock vill lägga den hos hithörande fiskar 

 snart sagdt till intet reducerade simbläsan. Orthagoriscus är i flera af dessa hän- 

 seenden af en liknande organisation; men han har förmåga att utspänna sig medelst 

 uti ajsophagus, intagen luft, och på så sätt göra sig specifikt lättare än vattnet. Han 



