26 A. W. MALM, 



Utaf Lepidopus argyreus från Medelhafvet har jag tillhands, förutom ett uppstop- 

 padt och ett i sprit förvaradt exemplar, äfven ett omsorgsfullt tillvarataget kranium. 

 Det högra froiitale proprium är, åtminstone midtför ögonen, något bredare än det ven- 

 stra; och skådas kranium framifrån, så visar sig detta, å nämnda ställe, något högre å 

 den högra än å den venstra sidan. Kanske detta är individuelt; men då jag i det före- 

 gående har omtalat den olikhet, som jag sett hos pannbenen å några kranier af Bani- 

 ceps raninus och Molva vulgaris, är det ej otroligt att något större afvikelser normalt 

 förekomma hos en så organiserad fisk som Lepidopus. Skulle det visa sig att en sådan 

 snedhet i kranium, framförallt hos sådana benfiskar, som uppehålla sig vid bottnen, 

 mera allmänt förekommer, så, om man dertill lägger den äfven af Steexstrup ') ofta 

 iakttagna snedheten i ögonställningen hos spädt fiskyngel, stå pleuronektoiderna långt 

 ifrån ensamma, hvad fenomenet angår; men hos dem är det mest utbildadt, derföre att 

 de, på grund af sin organisation, redan från den spädare åldern alltid under hvila 

 måste ligga på den ena kroppssidan. 



Om Steenstrups Flagusice-yngel: 



Jag har i det föregående öfverallt, i likhet med Steenstrup, behållit namnet Pla- 

 giisia för det af honom beskrifna, högst intressanta ynglet. Onekligen visa ock afbild- 

 ningarna hos honom en habitus i aldra högsta grad påminnande om dessa pleuronek- 

 toider; men figurerna visa utbildade bröstfenor å kroppens båda sidor, likasom hos släg- 

 tet Rhombus, dit jag derför ändå heldre skulle vilja hänföra dessa ungar, än till Achi- 

 ridernas grupp, hvars arter, såsom bekant, "absolument sont dépourvues de nageoires 

 pectorales" -). Vare emellertid härmed hur som helst, så tycker jag mig af figu- 

 rerna 1, 2 och 3 hos Steenstrup finna, att det högra ögat, eller det som hos 1 A och 

 2 A är på väg att öfvergå på den venstra sidan, ej har sin undre (till utseendet öfre) 

 kant under något parti af pannbenen; utan med nämnda kant ligger intill interspinal- 

 benen. Ar det så, då kan det af honom omtalade lilla knapphålsformiga hålet i det 

 stadium, som är afbildadt i fig. 1 Ä, hafva uppkommit derigenom, att ryggfenans fram- 

 ryckande tidigare inträffat, än högra ögats fullständiga öfvergång på fiskens venstra 

 sida; och fenomenet, sådant det är afbildadt å Steenstrups fig. 1 A och 2 A, har då 

 tydligt sitt motstycke å min pl. 1, fig. 7 h, oaktadt högra ögat hos Rhombus vul- 

 garis kommer hastigare in på venstra kroppssidan, än ryggfenan hinner passera fram 

 förbi ögat, hvadan det ögat omgifvande hudvecket håller sig till utseendet öppet hos 

 Rhombus äfven i detta stadium, då högra ögat hos Steenstrups Plagusia i nämnda 

 stadium endast likasom genom sitt fortsatta påträngande kan hålla den lilla knapphåls- 

 lika springan öppen och till sist framkomma i densamma, såsom det visar sig å Steen- 

 strups fig. 2 A, och ändå fullständigare å fig. 3 A. 



1) 1. c. sid. 25 (167). 



-) ft. CuviER, Le Kégne Animal, 3:iérae édit., Torne l:ier, Bruxelles 1836, pag. 571. 



