18 P. TH. CLEVE, 



Ehuru de funna och beräknade värdena stämma noga öfverens, har jag dock nå- 

 got tvifvel huruvida saltet verkligen innehåller en eqv. kristallvatten, såsom formeln 

 utvisar. Det öfverskott af kol, som analysen utvisar och hvilket dock möjligen kan 

 vara ett observationsfel, härrör måhända af en mindre qvantitet ättiksyra i öfverskott. 

 Det är således väl möjligt, att kloriden icke innehåller kristallvatten. Frågan är af så 

 ringa betydenhet, att jag icke ansett värdt att ännu en gång repetera försöken med 

 nytt material, hvars erhållande skulle erfordra icke ringa besvär. 



2. Basisk acetoklorid — PlatinaMorid. 



Detta högst egendomligt sammansatta dubbelsalt erhålles lätt genom sammanbland- 

 ning af koncentrerade och varma lösningar af natriumplatinaklorid och basisk acetoklorid. 

 Dubbelsaltet utkristalliserar genast uti orangeröda, glänsande nålar, till färg och utseende 

 påminnande om sur kromsyrad ammoniumoxid. Saltet är temligen lättlösligt. 



Föreningen befriades från moderlut genom utpressning mellan sugpapper, och det 

 sålunda preparerade materialet underkastades följande bestämmelser: 



a. 0,4680 gr. gaf vid upphettning i luftbad till 100" 0,0140 gr. (aq) förlust samt 

 dessutom 0,2330 gr. Pt och 0,4430 gr. Ag Cl, motsvarande 0,1095 gr. Cl. 



b. 0,4520 gr. gaf vid förbränning 0,1300 gr. H samt 0,0660 gr. C, hvilket svarar 

 mot 0,0144 gr. H och 0,0181 gr. C. 



Beräknas dessa värden i procent erhålles: 



a. b. 



Pt 49,74 



— 



Cl 23,39 



— 



C — 



4,00 



H — 



3,19 



(N+O) - 



(19,68) 



•^ci( + ^*^^ 



, + 2 aq fe 



Pt 296,82 



49,42 



Cl 141,84 



23,61 



H 18,00 



3,00 



C 24,00 



3,99 



N 56,00 / 

 0" 64,00 \ 



19,98 



600,66 



100,00 



Saltets kristallvattenhalt beräknas till 3,00 proc. och enligt analys a. är den vatten- 

 halt, som bortgår vid upphettning, 2,99 proc. Detta dubbelsalt är till sammansättnin- 

 gen högst anmärkningsvärdt, emedan det innehåller endast en eqv. platinaklorid, oaktadt 

 formeln anger två eqv. kloraminonium. Man hade naturligtvis på grund häraf väntat, 

 att saltet borde innehålla två eqv. platinaklorid. Denna egenhet föranledde mig att 

 undersöka kloridens förhållande till silfversalt. Om den formel, jag i det föregående 



