4 P. TE. CLEVE, 



Till en början försökte jag lära känna förloppet vid inverkan af kaustik ammoniak pä 

 jodonitratet af den Gros'ska basen, genom att efterse om icke andra platinahaltiga sal- 

 ter utom nitratet Pt., N^ Hj2 1 Oj N ') bildas vid denna reaktion. Det visade sig att i 

 moderluten efter nämnda salt finnes i största mängd den Reiset'ska basens jodur. 



Jodonitratet Pt, N^ H,^ I O,, N behandlades sedermera: 1) med salpetersyra, 2) 

 med salpetersyrad silfveroxid och 3) med svafvelsyrlighet. Vid inverkan af salpeter- 

 syra bildades ett väl karakteriseradt orangefärgadt salt af formeln Pt., 4 N H3, 1 O., Nj, 

 således helt enkelt genom addition af en eqv. salpetersyra. Af detta salt framställdes 

 förmedelst dubbel dekomposition salter innehållande i stället för salpetersyra andra 

 syror. Äfven försöktes inverkan af brom. 



Vid jodonitratets behandling med salpetersyrad silfveroxid, erhålles ett svårlösligt 

 basiskt nitrat, som, torkadt vid 100", hade formeln Pt2 4NH3, O3 H N^- ^f detta salt 

 framställdes neutralt nitrat samt genom dubbel dekomposition flera salter med andra 

 syror. Det erhållna basiska nitratet behandlades med fri brom, hvarvid erhölls ett 

 bromonitrat, sannolikt analogt med jodonitratet Pt2 4 N H3, 1 0^ Nj- Af detta bromo- 

 nitrat framställdes några bromhaltiga salter. 



Då jodonitratet Pt-j N^ Hjj I Oj N behandlades med vatten och svafvelsyrlighet, 

 löstes det klart och såsom hufvudsaklig produkt erhölls ett hvitt, väl kristalliseradt salt, 

 hvars sammansättning synes i högsta grad invecklad. 



Detta är i korthet den temligen invecklade gången af de arbeten, för hvilka jag 

 nu lemnar en detaljerad redogörelse. 



1. Inverkan af salpetersyra pä jodiden Pt, N4 Hj, I, O. 



Om detta salt behandlas med salpetersyra, utspädd med sin lika volym vatten, 

 frigöres jod, som vid blandningens upphettning bortgår i ymniga violetta ångor. Efter 

 slutad reaktion erhålles ett brunt kristalliniskt pulver. Detta upplöses i kokande vatten 

 och lösningen lemnas till kristallisation. Vid afsvalning afsätta sig väl utbildade, bruna 

 kristaller, hvilka under mikroskop visa sig såsom rätvinkliga taflor af guldgul färg. 

 Denna kropp är temligen lättlöslig i hett vatten, förpuffar vid upphettning likt krut 

 under afgifvande af violetta ångor. Saltet innehåller icke kristallvatten och förändras 

 icke vid 100» C. 



Analysen utfördes med material af två beredningar och lemnade följande resultat: 



1) a. 0,3500 gr. gaf 0,1220 gr. Pt. 



b. 0,5440 gr. gaf 0,2280 gr. Ag I = 0,1232 gr. I. 



c. 0,1790 gr. gaf 26 C. C. qväfgas, mätt öfver vatten af 15" och under trycket 

 758 m.m. (t. 15). I vigt är detta 0,0303 gr. N. 



d. 0,3850 gr. gaf vid förbränning 0,0770 gr. H - 0,0 085 gr. H. 



2) a. 0,4210 gr. gaf 0,1480 gr. Pt. 



b. 0,5700 gr. gaf 0,2360 gr. Ag I = 0,1276 gr. I. 



c. 0,2050 gr. gaf 29 C. C. qväfgas, mätt öfver vatten af-|-8'' och undertrycket 

 768 m.m. (t. 14). I vigt är detta 0,0352 gr. N. 



'j Se föregiiciide anmärkning'. 



