DEN GROS SKA PLATINABASEN. 



d. 0,6885 g 



r. gaf 0,1370 gr, 



, H = 0,0152 



gr. H.- 



I procent: 



1. 



^' b. ^^ T" 



' d. 







a. 



a. b. 



Pt 34,86 



— — 



— 





35,08 



I — 



22,74 — 



— 





— 22,3^ 



N — 



- 16,92 



— 





— 



H — 



— — 



2,22 





— — 



Medeltalet häraf är: 













Pt , 



34,47 









I 



22,56 









N 



17,06 









H 



2,21 













23,70 









100.00 





formeln Pt, 



4 N H3, 1 O3 , N„ 



N, som 



fordrar: 





Pt 



197,88 





35,16 





I 



127,00 





22,56 





N 



98,00 





17,41 





H 



12,00 





2,13 









128,00 





22,74 



17,20 — 



— 2,21 



562,88 100,00 



Med antagande af att materialet för saltets framställning har formeln Pt.^, 4NH3, 1, O 

 kan förloppet vid inverkan af salpetersyra åskådliggöras genom equationen: 

 Pt„ 4 N H3, I2 O + 3 N - I + Pt^, 4 N H3, 1 O3, N, N,. 



För att konstatera att detta salt, såsom formeln anger, verkligen tillhör den 

 Geos'ska basen, ansåg jag ändamålsenligast undersöka dess förhållande till jodkalium. 

 Man kunde vänta, att vid dessa salters inverkan på hvarandra, borde uppstå jodiden 

 till den Gros'ska basen Ptj 4 N H3, I^ '), ett salt, som har så karakteristiska egenskaper, 

 att det lätt kan igenkännas. Försök bekräftade denna förmodan fullkomligt. Jodkalium 

 fäller nemligen ur saltets lösning ett svart, grafitlikt kristallpulver, som efter torkning 

 vid 100" profvades på platinahalt. 



0,5710 gr. gaf 0,1440 gr. Pt eller 25,22 procent platina. Af formeln Pt,4NH3,I, 

 beräknas 25,56 procent platina. Af detta försök framgår således tydligt, att jodonitrito- 

 nitratet verkligen tillhör den Gros'ska basen. 



Saltets lösning affärgar kameleon, men något qvantitativt försök kunde icke ut- 

 föras, då det var omöjligt, i anseende till lösningens mörka färg, tydligt observera när 

 kameleon icke vidare reducerades. Saltets lösning har en särdeles intensiv brungul färg 

 hvilken dock aflägsnas fullkomligt genom behandling med metalliskt qvicksilfver. Jod- 

 qvicksilfver åtskiljes, men hvad som qvarstannar i lösningen har icke ännu blifvit un- 

 dersökt. Saltets lösning fälles icke af salpetersyrad silfveroxid i köld; men upphettar 

 man till kokning, afskiljes långsamt jodsilfver. Klorvätesyra fäller ur jodonitritonitra- 



1) Oin Amrnoniakaliska Platiuaföreningar. Upsala Vet. Soe. Acta 1866, p. 49. 



