b P. TH. CLEVE, 



tets lösning ett tungt, brunt pulver, och svafvelaramonium åstadkommer en brun, flockig 

 fällning. 



II. Inverkan af kaustik ammoniak pä jodonitratet af den Gros'ska basen: 



Pt, 4 N H3, 1, O2 N^. 



Såsom jag förut angifvit ') erhålles, då en kokande koncentrerad lösning af nämnde 

 jodonitrat försättes med öfverskott af kaustik ammoniak, en gul eller gulbrun fäll- 

 ning af mikroskopiska, oktaederlika kristaller, hvilkas sammansättning motsvarar farmeln 

 PtjN^HjjIOjN eller såsom mera sannolikt numera synas Pt, 4 N H,, I O, N. Moder- 

 luten, ur hvilken denna kropp afsatt sig, har svag, gul färg och luktar tydligt af jod. 

 Afdunstas den, afsätter sig först en förening i form af starkt glänsande, nästan svarta, 

 små dubbelpyramider. Denna kropp erhölls dock icke i tillräcklig mängd för under- 

 sökning och var dessutom förorenad af ett gult kristalliniskt ämne. Kort sedan det 

 svai^ta saltet afsatt sig utfaller vid fortsatt afdunstning en gul förening, hvars utseende 

 lät mig förmoda, att den utgjordes af den andra Reisbt'ska basens jodur Ft^'i,^^^,\. 

 Öfver svafvelsyra torkadt preparat gaf vid analys : 



0,5010 gr. gaf 0,2060 Pt = 41,12 procent platina och den andra Reiset'ska basens 

 jodur fordrar 40,74. 



Till ytterligare kontroll upplöstes det gula saltet i varm ammoniak. Lösningen 

 skedde lätt och vid den färglösa solutionens afsvalning utkristalliserades färglösa, ko- 

 lesterinlika blad, hvilka lätt löstes i vatten vid uppvärmning. Vid lösningens afdunst- 

 ning bortgick ammoniak långsamt samt afsatte sig gula, mikroskopiska nålar. Allt 

 detta utvisar, att det gula saltet verkligen var den andra Reiset'ska basens jodur. Ur 

 moderluten, utur hvilken först utkristalliserats sistnämnde salt, afsatte sig vid afiiylning 

 en mängd fettlika kristaller af den första Reiset'ska basens jodur Pt^ 4 N II.j, I,. Saltet 

 var nämligen lättlösligt i hett vatten och lösningen sönderdelades vid afdunstning i 

 ammoniak och gula, mikroskopiska nålar. 



Vid platinabestämning erhölls följande utslag: 



0,4170 gr. vid 100" torkadt salt gaf 0,1590 gr. Pt = 38,13 procent platina. 



Den första Reiset'ska basens jodur fordrar 38,07 procent platina. 



Dessa anförda fyra platinaföreningar äro dock icke de enda produkter, som bildas 

 vid ammoniaks inverkan på jodonitratet af den Gros'ska basen. En gång erhölls, då 

 jodonitratet i fast form kokades med kaustik ammoniak och lösningen ställdes åsido, 

 ett umbrafärgadt salt, i form af temligen stora, halfsphajriska mamelloner. Då de un- 

 dersöktes för mikroskop, syntes de sammansatta af tunna, bruna, icke bestämdt be- 

 gränsade blad. 



Analysen af det öfver svafvelsyra torkade preparatet gaf följande värden: 



a. 0,.3200 gr. gaf 0,1170 gr. Pt. 



b. 0,2545 gr. gaf 0,1490 gr. Ag I = 0,0805 gr. I. 



c. 0,1750 gr. gaf 20,7 C. C. qväfgas, mätt öfver vatten af t. 16" och under 

 trycket 766 m.m. (t. 16"). I vigt är detta 0,0242 gr. N. 



d. 0,2700 gr. gaf 0,0625 gr. H = 0,0069 gr.^H. 



') Ora Amoiiiiikiiliska Platitinforeiungnr. Ups. Vet. Soc. Acta 1866, p. 90. 



