Ut 



ti ett år 1862 af mig utgifvet akademiskt program uppräknas de Alger, som jag 

 då kände vara funna vid Spetsbergen. Under sistlidet år har jag, efter uppdrag af de 

 Svenska Spetsbergs-Expeditionernas -medlemmar, undersökt en samling opreparerade 

 Alger, som tillfälligtvis icke kommit att medfölja de under den Torellska Expeditionen 

 gjorda Algsamlingar, som förut blifvit af mig granskade. Då bland de nu undersökte 

 förekomma dels några arter, som förut icke varit up]3tagna bland Spetsbergens Alger, 

 dels. ett par obeskrifna arter af stort intresse för Algologien, så tillåter jag mig härmed 

 lemna en redogörelse för det som i den nu undersökta samlingen hufvudsakligen synes 

 förtjena omnämnande. 



1. Lainiuaria solidnngiila (J. Ag. mscr.) radice scutata in stipitem breviorem 

 teretiusculum solidum abeunte, fronde cuneato-oblonga apice infra ligulam terminalen! 

 angustiorem constricta. 



Hab. ad Spetsbergen (Exp. Torell!). 



Då man ännu i våra dagar anser den hos Laminarierne förekommande "radix 

 fibrosa" såsom en hela slägtet iitmärkande karakter, så måste en Laminaria-art med 

 den hos andra Alger vanliga "radix scutata" ådraga sig Algologens synnerliga upp- 

 märksamhet. I ett arbete öfver Ochotska hafvets Alger anmärker Rupkecht. att han 

 sett ett par der funna exemplar med radix scutata, men han anser detta vara en till- 

 fälligtvis förekommande abnorm bildning och hänför således dessa exemplar till en 

 form af L. saceharina. Då likväl icke så få exemplar med denna abnorma rot före- 

 komma i den nu undersökta samlingen, och då dessa derjemte utmärka sig genom 

 andra karakterer, så torde det icke kunna betviflas, att de tillhöra en egen art. 



Sjelfva bladet slutar upptill uti en icke mindre egendomlig tunglik utbredning. 

 Med kännedom af det sätt, hvarpå Laminarierne årligen förnya sitt blad — i det från 

 spetsen af stjelken ett nytt framkommer, som skjuter småningom upp det gamla, till 

 dess detta slutligen likasom förslitet derifrån afsöndras, — kunde man tro, att denna 

 tunglika utbredning hos dessa Spetsbergska exemplar icke vore annat än resten af fjor- 

 årets ännu qvarsittande lamina. Hos ett par i samlingen befintliga fleråriga exemplar 

 finnes också en sådan qvarsittande del af denna, som det synes, fjorårets lamina. En 

 på denna qvarsittande del befintlig, med temligen bestämda gränser omskrifven fläck 

 antyder, som jag vågar tro, den utbredning som den, likväl nu ej befintliga fructifica- 

 tionen intagit. Ai' denna gissning riktig, så torde formen af sorus — på en nästan 

 oval fläck nära basen af bladet — utgöra en tredje karakter för arten. På yngre 

 exemplar är deremot den tunglika utbredningen tydligen af helt annat ursprung. I 



