10 J. G. AGARDH, 



från Ishafvets ryska stränder. Man kunde således hafva anledning antaga, att den 

 ifrån de Europeiska kusterne öfvergått till Spetsbergen, i motsats till flera andra Al- 

 ger, som synas med golfströmmens vatten hafva nått Spetsbergen och andra Ishafvets 

 kuster, hvilka beröras af samma ström-område. Den form af Fucus serratus, som före- 

 kommer vid Spetsbergen, är något afvikande från de vanliga Europeiska formerne. 

 Ehuru den i samlingen förekommer i ett stort antal exemplar, finnes dock bland dessa 

 icke något fructificerande. 



6. Fwciis llarveyamis (Decsne Voy. de la Venus tab. 4). 



Så vidt jag känner, har denna art ännu icke blifvit beskrifven. Den utmärkta 

 planchen utkom längesedan, men utan text. I Harveys Nereis Boreali-Ainericana upp- 

 räknas arten, utan någon beskrifning. Man får likväl här den upplysning, att arten 

 härstammar från Monterey i Kalifornien. Harvey säger den stå närmast Fticus Cera- 

 noides, men är icke viss om hvilka karakterer, som skola skilja den från nämnda art. 

 Sjelf har jag icke haft tillfälle se något original-exemplar af den nya arten. Jag tvekar 

 dock föga att till denna nya art hänföra en Spetsbergsk form, deraf i den nu under- 

 sökta samlingen förekommer ett stort antal exemplar. Frånser jag att den Spets- 

 bergska arten är i allmänhet smalare, och att segmenterne äro något mera utspärrade, 

 hvilket sednare dock torde kunna bei'o af den primitiva uppläggningen af det af 

 Decaisne afritade exemplaret, så synes mig öfverensstämmelsen vara fullständig. Den 

 Spetsbergska arten utmärker sig vid första ögonkastet från de vanliga formerne af 

 Fucus vesiculosus genom sin ljusare färg och tunnare membran, erinrande härigenom, 

 likasom genom de laterala receptacula om Fucus Ceranoides. Men då hos denna sed- 

 nare receptacula, så vidt kändt är, alltid äro spetsiga och relativt längre, så äro de 

 deremot serdeles ti'ubbiga och korta hos Fucus ilarveyanus, hvarigenom fruktgrenen 

 får, så att säga, ett mindre metamorphoseradt utseende. Hos den Spetsbergska formen 

 finnes icke ringaste spår till det slag af vesiculje (blåslikt uppsvällda stycken af fröns), 

 som stundom förekomma hos F. Ceranoides. På den Decaisneska planchen deremot, 

 om jag förstår den rätt, synas dessa kunna förekomma äfven hos Fucus Harveyanus. 

 ¥kv jag således bedöma Fucus Harveyanus efter Spetsbergska exemplar, så synes arten 

 komma serdeles nära F. Ceranoides, men vara skiljd derifrån genom formen af recepta- 

 cula, som synes vara constant olika hos båda arterne. 



Ar den af mig gjorda bestämningen riktig, så lemnar Fucus Harveyanus ett nytt 

 exempel derpå att samma Alger kunna förekomma vid den Atlantiska och den Stilla 

 Oceanens nordliga kuster. Synes det i allmänhet gälla hos Algerne, att artens utbred- 

 ning är begränsad inom området af samma hafsström, så kunde möjligen den för många 

 större Alger gemensamma förekomsten i den Atlantiska och Stilla Oceanen tyda på en 

 genom Ishafvet fortsatt ström, som förde Alger från New-Foundland och Spetsbergen 

 till Kamtschatka och det vestra Amerikas nordligaste öar. 



7. tcramiiim teiiuissiiiiiini Lb? Ett par exemplar, tillhörande hvad man fordom 

 kallade Ceram. diaphanum, finnas i samlingen; men sterila, torde de icke med säkei-het 

 kunna bestämmas. 



8. Bhodopliyllis vqireciila. Äfven af denna art förekomma några få exemplar. 

 Den arctiska arten är således numera funnen vid Groenland, Faeröarne, Spetsbergen 

 och Kamtschatka. 



