I /å under år 1868 en ny expedition till Spetsbergen kunnat företagas och en af de 

 medföljande Botanisterne, D:r Berggren, haft i uppdrag att fästa någon uppmärksamhet 

 på Spetsbergens Alger, har det blifvit möjligt att redan nu göra några tillägg till före- 

 gående uppsats. Dels hafva- flera för Spetsbergen nya Alger tillkommit, dels har ett 

 ökadt material tillåtit att säkrare bestämma de förut angifna. Vid undersökningen af 

 de vid den sista expeditionen hemförda Algerne har det varit en icke ringa fördel, att 

 de hitkommit i fullkomligt friskt tillstånd ^). — Med den sednaste expeditionen hem- 

 fördes ifrån Tromsö och Krogönäs på Norska kusten jemväl en del Alger, deraf några 

 synts förtjena omnämnande. En del vid Beeren-Island insamlade gingo deremot genom 

 någon tillfällighet förlorade. 



De för Spetsbergen nya arterne äro följande: 



1. Sphacelaria arctica. 



2. Laminaria fissilis. 



3. » nigripes (nj^ art?). 



4. Dichloria viridis. 



5. Fucodium nodosum. 



6. Fucus evanescens. 



7. » miclonensis. 



8. » bursigerus (ny art). 



9. Halymenia rosacea (ny art). 



10. Polysiphonia fastigiata. 



11. » atrorubescens. 



12. Rhodomela Cladostephus (= Aphanartron Cladostephus). 



Således i allt 12 för Spetsbergen nya arter. Deremot torde bland de förut såsom 

 Spetsbergska uppräknade böra ytterligare afföras: 



Fucus vesiculosus (= F. evanescens). 



Aphanartron cladostephus, som visat sig vara en Rhodomela. 



*) Samtlige Algerne nedlades friska i en tunna och öfverströddes med groft salt i mån som de nedlades. Du 

 de i December månad af mig upptogos voro de fullkomligt friska, och med fullkomligt bibehållen färg. 

 Det torde vid denna oonservering vara nödigt att icke något vatten medföljer. 



