28 J. G. AGARDH, 



Om således de förut angifna 41 arterne minskas med 2, men i stället ökas med 

 12, så fås i allt för Spetsbergen nu kända 51 arter ^). 



De arter, som här torde förtjena ytterligare omnämnande, äro följande: 



1. Spliacclaria arctica. Jag har icke haft tillfälle häraf jemföra något af Haevey 

 bestämdt exemplar; men den Spetsbergska Algen öfverensstärnmer med den af Dickie 

 från Cumberland-Sound meddelade. Icke påträffad i föregående samlingar, utgör den, 

 nu hemförd i flera exemplar, en ny art för den Spetsbergska Algfloran. 



2. Laniinaria solidiingiila. Endast få och ofullständiga exemplar funnos under 

 den sednaste expeditionen. Den synes vanligen förekomma fästad vid snäckor, mindre 

 stenar o. s. v. och sannolikt vexande på 4 — 5 fots djup. Den observerades uti Is- 

 fjorden vid Green harbour och Advent-bay, vid Charles-forelands östra kust, äfvensom 

 i Kobbe-bay och Smeerenberg-bay — således uteslutande vid Spetsbergens vestra kust. 

 Ett uppkastadt fragment sågs vid Spetsbergens Nordkap. 



3. Lamiuaria caperata; till hvad förut blifvit anfört om denna art kan tilläggas 

 att D:r Berggren, som under sista expeditionen hade uppmärksamheten riktad på be- 

 skaffenheten af stipes, fann denna aldrig ihålig eller blåsformigt uppsvälld. Dess van- 

 liga längd var IV — 2 alnar hos fullt utbildade exemplar. Att den vid Spetsbergen 

 öfverallt allmänna arten icke är L. longicruris synes således vara säkert. Mera tvifvel- 

 aktigt kunde vara om den utgör en egen, från L. saccharina bestämdt skiljd art. I 

 detta afseende vill jag endast tillägga, att en mängd från Tromsö hemförda exemplar 

 af L. saccharina icke synas visa några tydliga öfvergångar ifrån de hos oss vanliga 

 formerna till L. caperata, sådan den i utbildadt skick förekommer vid Spetsbergen — 

 med Ii — 2 alnars lång stipes och med sin breda, ovala, relativt tunna och starkt undu- 

 lerade lamina. 



4. Laniinaria fissilis. Efter exemplar ifrån Stilla Oceanens nordligaste kuster 

 har jag under detta namn beskrifvit en förut till L. digitala hänförd form. Densamma 

 har nu blifvit hemförd från Spetsbergen. De Spetsbergska exemplaren äro nära nog 

 alla i det tillstånd, då det utvecklade nya bladet nästan är odeladt, bärande på spetsen 

 q var stycken af det gamla; af dessa synes att laminan varit delad i flikar. Vid gränsen 

 emellan det gamla och nya bladet utbildas sorus såsom ett nästan sammanhängande 

 tvärbälte; ofta synes sorus starkare utbildad på den ena paginan, men den förekommer 

 i sjelfva verket på båda; hvilket här anmärkes för att corrigera en förut lemnad 

 uppgift. Bladet är i yngre tillstånd mer eller mindre äggformigt — aflångt; äldre blir 



') Enligt eu anteckning af T):x Bergguen voro de vid Beeren-Island insamlade Algerne följande: 



Confevva arcta. Alaria Pylaii. 



Enteromorpba intestinalis. Desmarestia aculeata. 



Ectocarpus littoralis. Fucodium nodosum. 



Chorda filum. Eliodymenia palmata. 



Larainavia caperata. Odouthalia dentata. 



" digitata. 



u dermatodea. 



Vid Spetsbergens Nordkap, norr om 80" iiordl. hr., påträffades ännu: 



Laminaria caperata. Delesseria sinuosa. 



» digitata. Polysiphonia arctica. 



Alaria Pylaii. (ett på stranden uppkastadt fragra. af Lam. solidungula). 

 Desmarestia aculeata. 



