SPETSBERGENS ALGEE. TILLÄGG. 29 



det bredare uppåt, sedan flikarne börja stå ut från hvarandra. Det synes tillhöra 

 arten att hafva stipes synnerligen kort, endast af några tums längd, något plattad, och 

 nästan af svart färg när den är frisk (äfven då den är väl torkad). I förhållande till 

 vextens storlek är roten synnerligen starkt utbildad, med hufvudgrenarne åtminstone 

 af samma svartaktiga färg som stammen; så att jag på roten har trott mig kunna 

 igenkänna äfven ganska unga exemplar af denna art — i motsats till hvad som är för- 

 hållandet med de andra Laminarierna, hvilka i yngTe tillstånd knapt torde kunna sins- 

 emellan åtskiljas. Ett tvärsnitt af laminan visar cellerna i det medlersta lagret rundadt 

 — kantiga (ungefär lika breda som långa), och stora i jemförelse så väl med diametren 

 af det innersta lagrets trådar som det ytterstas färgade celler. Några väsa mucifera 

 har jag icke sett. 



5. Laminaria nigripes (J. Äg. mscr.) Stipite breviore fere piceo, mox supra ra- 

 dicem compresso, infra apicem explanato in laminam obscure brunneam (exsiccatione 

 atro-virescentem), demum fere reniformem digitato-fissam, laciniis ensiformibus, seni- 

 libus sa3pe linea angusta dilutiore marginatis, soro. . . . 

 Hab. ad Spetsbergen D:r Berggren. 



Pluriraa habet L. digitatce, forma & magnitudine laminte convenientibus; nec 

 longitudine stipitis, ut videtur, diversa. Recens autem adspectum offert admodum 

 diversum. Stipes nempe colore nigricante atque superficie nitida, velut lamina obscu- 

 rior, statim a vulgari L. digitata diversam indicant. Exsiccatione hi characteres multo 

 minus conspicui; Stipes collapsus & corrugatus fit & lamina in colorem atrovirescentem 

 abit. Stipes casterum in recenti flexilior quam in L. digitata & aliquantulum compressus. 



Ad L. stenophyllam accedit stipite compresso nitido; alio aiitem respectu ab 

 hac specie diversa mihi adparuit. In speciminibus L. stenopliyllce diversse setatis omnibus, 

 quEe vidi, est radix quasi deplanata, ramis radicalibus brevibus, primariis non teretibus 

 sed depressis, extimis parum attenuatis; in L. nigripede (velut in L. saccharina, L. di- 

 gitata etc.) stipes in radice conice elevata sublatus, fibris radicalibus teretibus, extimis 

 multo tenuioribus. Stipes in L. nigripede bene evoluta habet ambitum et fere struc- 

 turam, qualem L. stenopliyllce tribuit Brady (Catal. of Mar. Alg. of Northumherland and 

 Durham tab. 1 fig. 1 — 4); color autem mihi magis nigrescens quam obscure brunneus 

 adparuit; nec in pluribus, quae vidi, speciminibus Spetsbergensibus — licet, testante 

 stipite, adultioribus — prajlongi stipitis, quem L. stenopliylla evolvere tendit, ulla vidi 

 indicia; Stipites L. nigripedis vidi Ii — 2 pedales. Ipsa lamina in L. nigripede, forma 

 & ambitu vulgaris L. digitatce, sospe magis latitudine quam longitudine increscere videtur; 

 saäpius omnino reniformem vidi, basi amplissimam & fere in plicas longitudinales expan- 

 sam (antea quam in lacinias solvitur), nunc fere £eque latam ac longam, quo respectu a 

 L. stenopliylla, qualem mihi cognitam habeo, admodum recedit; hujus specimina 5 — 6 

 pedalia vidi, lamina a stipite cuneatim dilatata, ubi latissima vix pedem latitudine 

 superantia; nostra autem hujus speciei specimina minora videntur (licet fertilia), 

 utpote specimina dicunt aliquando 12 — 20 pedalia, stipite 8 — 12 pedes longo. 



In L. digitata vidi soros, zonam latam in superiore parte laminaj occupantes, 

 maculas majores indefinite & late per utramque paginam expansas efficere; in X. 

 stenopliylla sori, utpote in laciniis plerumque angustioribus obvenientes, sunt minores & 



