SPETSBERGENS ALGER. TILLÄGG. 33 



stundom synes kunna antaga former och förändringar, hvilka hos en närstående icke 

 torde förekomma, äfven då de lokala förhållandena syntes dertill böra föranleda. 



Till dessa åsigter torde man lätt nog komma då man från arctiska haf har för 

 sig ett stort antal exemplar af hvad man vanligen ansett för Fucus vesicidosus, och 

 jemför dessa, sådana de i olika former der förekomma, med vår egna vanliga art. Det 

 är visserligen möjligt att man kunde uppsöka vissa exemplar, som man torde hafva 

 svårt att åtskilja från vår; men ser man på hela serien af exemplar, så visar sig, som 

 jag tror, tydligt nog, att de arctiska arterna förete en i viss mån olika formkrets — 

 gestalta sig under förändrade lokala förhållanden på annat sätt än den vanliga Fucus 

 vesicidosus. Sä finnes bland samtliga Spetsbergska, exemplar icke ett enda med de hos vår 

 art vanliga, både till form och plats sä bestämda vesiculte. Afven Ruprecht fäster 

 uppmärksamhet dervid, att F. vesiculosus fr. Ochotska hafvet ständigt förekommer utan 

 vesiculae. Exemplar frän andra ställen i den arctiska oceanen visa detsamma, under 

 det t. ex. talrika exemplar hemförda med den sednaste expeditionen från Norges 

 nordliga atlantiska kuster visa den vanliga F. vesicidosus. Deremot förekomma hos 

 många af de från Spetsbergen hemförda exemplaren blåslika uppsvallningar, som san- 

 nolikt hafva enahanda function med vesiculse, men som äro af en annan, mera lång- 

 sträckt form, och hafva en annan plats än dessa, vanligen på de öfra segmentens 

 ena sida. Man känner att dylika uppsvälda partier förekomma äfven hos andra arter 

 som sakna vesiculiB (F. serratus, F. ceranoides), och de torde således väl kunna anses 

 hos sådana arter till functionen motsvara dessa. Den allmänna Spetsbergska arten och 

 den hos oss förekommande F. vesiculosus öfverensstämma således deruti, att de båda 

 kunna vara utan vesiculag; men på lokaler, der sådana behöfvas och utbildas, blifva 

 blåsorna till form och läge olika. Hos F. vesiculosus synas vesiculae saknas endast under 

 vissa förhållanden; den har en tydlig benägenhet att utveckla dem; den arctiska formen 

 deremot att vara dem förutan. Det kunde visserligen häremot anmärkas att om F. 

 vesiculosus äfven på andra ställen, t. ex. i adriatiska hafvet, ständigt förekommer \itan 

 vesiculee, så torde detta bevisa, att utbildningen af dessa organ måste vara beroende 

 af lokala förhållanden. Men det torde blifva svårt att uppgifva hvilka för norra Is- 

 hafvet, i hela dess utsträckning, och för adriatiska hafvet gemensamma omständigheter 

 skulle föranleda, att F. vesiculosus, då den der förekommer på sådana lokaler, som vid 

 vestra Europas kuster föranleda att den får vesiculae, ändock blir utan dessa organ 

 i Adriatiska hafvet, men får dem under en olika form hos den i arctiska oceanen före- 

 kommande. Komma nu dertill andra, fastän mindre framstående olikheter, så synes 

 mig den slutsatsen vara berättigad, att dessa hvarandra mycket liknande former snarare 

 äro att anse såsom olika arter än som modifikationer af samma mångformiga art. 



Det gifves andra Fucus-arter (F. distichus m. fl.), der vesiculae icke någonsin 

 synas kunna förekomma, likasom det gifves Fucodier (F. canalicidatum) som sakna dem, 

 och andra som oftast äga dem (F. nodosum). Fucus-arterna synas således öfverens- 

 stämma deruti, att de alla kunna vara utan vesiculas; de skilja sig åter deruti, att några 

 .aldrig utveckla vesiculaä, att andra utveckla dem sällan och endast under en mindre 



K. Vet. Akad. Haudl. Bd. 7. N;o 8. " 



