FÖRHÅLLANDET MELLAN SVENSKA OCH FRANSKA VIGTS ENHE TE RNA. 29 



De tre messingskilogrammerna öfverensstämma således nästan fullständigt med 

 hvarandra. Den luft, som af platinakilogrammen vid dessa vägningar undanträngdes, 

 väger 1,3807 korn. Antager man, att kilogrammernas specifika vigt är lika stor som 

 den svenska vigtsatsens eller 8,16, så väger den af messingskilogrammerna undanträngda 

 luften 3,4769 korn. Hade således vägningen skett i lufttomt rum, så skulle messings- 

 kilogrammen visat sig väga 3,4769 — 1,3807 = 2,096 korn mera än som nu var fallet. 

 Men detta tal (2,096) öfverensstämmer så nära med de ofvanföre funna 2,083 och 2,076, 

 att man måste betrakta dem såsom lika. I lufttomt rum väga således dessa messing-s- 

 vigter 1 kilogramm. Häraf följer således, att de messingsvigter, som i Frankrike i daglig 

 handel och rörelse begagnas, äro i lufttomt rum justerade till likhet med franska riks- 

 likaren. 



d) Jemnförelse mellan platinakilogrammen och den af Arago justerade och af 

 Beezelius år 1835 hemförda kilo2;ramvio-ten af messinoj. 



Platinakilogr. + 0,4 X 0,407 korn 



+ 1,20 



+ 1,25. 

 Messingskilogr. + 0,6 X 0,407 korn 



—.0,75 



— 0,53 



— 0,55 



— 0,25 



Platinakilogr. + 0,4 X 0,407 korn 



+ 2,02 

 + 2,35. 

 Medium +1,71. 



Om afseende ej göres på luftens lyftning erhålles häraf, att 

 messingskilograramen =^ 1 kilogr, — 0,072 korn. 



Denna messingskilogramm befanns således vara nära lika med rikslikaren, då väg- 

 ningen skedde i luftfiillt rum. Hade temperaturen i vågskåpet varit + 26 grader i 

 stället för + I 5", 7, och lufttrj^cket och fuktigheten oförändrade, så skulle de hafva visat 

 sig fullkomligt lika tunga. Arago hade alltså under sommaren år 1835 justerat denna 

 kilogramvigt till likhet med franska rikslikaren i luftf}ddt rum. Vid den tid, då denna 

 justering verkställdes, synes man således hafva följt en annan princip för tillverkandet 

 af kopior af rikslikaren än den, som sedermera gjort sig gällande; ty man måste an- 

 taga, att Arago följt det förfaringssätt vid justeringen af den svenska kopian, som då 

 för tiden ansågs vara det riktiga'). Detta ombyte af principer torde hafva sin grund i 

 den förändring i. franska lagstiftningen för mått och vigt, som under tiden inträffat. 



0,52. 



') Att den ifrågavarande kilogramvigten icke undergått någon väsendtlig förändring under den tid, som den 

 förvarats i Vetenskaps-Akademiens instrumentsamling, kan man se deraf, att dess nuvarande värde i svenska 

 vigter i det närmaste öfverensstämmer med det, som Hr Friherre Wrede och Hr Selander funno vid sin 

 undersökning är 1837. 



