FÖRHÅLLANDET MELLAN SVENSKA OCH FRANSKA VIGTSENHETERNA. 31 



vägningar i luftfyldt rum utan korrektion för luftens lyftning, så måste nämnde skill- 

 nads storlek bero af specifika vigten hos det ämne, hvaraf vigten är gjord. Dessutom 

 beror naturligtvis skillnaden på värmegraden, fuktigheten och trycket hos den luft, i 

 hvilken vägningen sker. I luft som har -|-15 graders temperatur, är till hälften mättad 

 med fuktighet och är under ett barometertryck af 760 millimeter, förlorar en kilogram- 

 vigt af messing, hvars specifika vigt är 8,16 (=med den vid justeringen begagnade 

 svenska vigtsatsens), 3,5249 korn af sin tyngd genom luftens lyftning. Här af följer 

 således, att mellan svenska vigter och franska messing svigter, hvilkas sednares s'pecijika. 

 vigt är 8,16, det förhållande äger rum, att, om vägningen sker i luft af nyssnämnda 

 beskaffenhet, 



1 kilogramm^ 2,3323214 svenska skålpund; 

 eller att 1 sv. %^^ 423,0758 franska gram.mer. 



Om de svenska vigter, som vid vägningen begagnas, äfvenledes hafvaen specifik 

 vigt af 8,16, så är det lätt att inse, att nyssnämnda talförhållande äger rum alldeles 

 oberoende af luftens tryck, fuktighetsgrad och temperatur, förutsatt att ingen korrek- 

 tion på de svenska vigterna anbringas derför, att den luft, hvari vägningen sker, icke 

 har den i laa; föreskrifna normala beskaffenheten. Det är naturliotvis föi-hållandet 

 mellan de svenska vigterna och de franska, sådana som dessa vid verkliga vägningar 

 begagnas, eller de nu sednast anförda reduktionstalen, som böra användas, då en upp- 

 o'ifven fransk vigtsbestämning skall förvandlas till en svensk eller tvärtom. 



