24 A. Poppius. 



denna undergrup^D hörande släkten utmärker sig genom att rib- 

 borna 10 ocb 11 oftast utgä bvardera för sig frän främre median- 

 stammen samt oftast äro fria,. 



Lika närä förbundna sig emellan äro ej öfriga hitbörande släk- 

 ten. Närmast besläktade med föregäende, särskildt med Selenia, 

 torde Plagodis ocb E])ione vara. Äfven bos dessa släkten äro näm- 

 ligen framvingarne länga ocb utkanten försedd med bred utbukt- 

 ning, som är längst utskjutande i närheten af ribban 4. Bakvin- 

 garne bos Epione bafva tvänne utbuktningar, emellan bvilka bildas 

 en för släktet typisk ingröpning vid stället för ribban 5, bvilken 

 bär i öfverensstämmelse med karaktären för gruppen saknas. När- 

 stäende tili Epione äro äter Hetrione, som jag pä grimd af olika 

 ribbförgrening därifrän utbrutit, samt Hyyoplectis, Perconia ocb 

 Diastictis, bland bvilka de tre förstnämda släktena bafva, det sist- 

 nämda däremot saknar utbuktning vid framvingarnes utkant. När- 

 stäende tili Plagodis äro äter Angerona ocb Numeria, bäda med 

 de för Plagodis utmärkande ocb äfven bos Epione förekommande 

 korta tvärstrecken samt med obetydlig utbuktning vid framvin- 

 garnes utkant. Tili dessa släkten sluter sig det fjärmare stäende 

 släktet Venilia, äfven det med skarp vingspets ocb utbuktning pä 

 framvingarne, samt Opisthograptis med skarp vingspets, men utan 

 utbuktning. Mindre skarp vingspets bafva Ploseria, Cdbera ocb 

 Abraxas, som äfvenledes sakna utbuktning, samt Macaria. Det 

 sistnämda släktet bar likväl säsom vanligt en utbuktning vid rib- 

 ban 4 ocb emellan denna ocb vingspetsen finnes en, isynnerbet 

 bos nägra arter päfallande djup ingröpning eller utskärning, i 

 följd bvaraf vingspetsen synes skarp, säframt densamma ej affjäl- 

 las. Affjällas däremot vingspetsen, sä ser man tydligen, att den 

 är afrundad. Hos Macaria finnes dessutom a bakvingarnes utkant 

 vid ribban 4 en mycket tydlig, spetsig utbuktning. 



Säsom nämdes, utmärker sig ribbförgreningen bos de fem 

 förstnämda släktena därigenom, att ribborna 10 ocb 11 utgä frän 

 främre medianstammen oftast bvardera för sig, dock kunna de 

 sedermera antingen beröra bvarandra eller närstäende ribbor. 

 Variationer i samma riktningar äterfinnas, da man jämför ribb- 

 förgreningarna bos närstäende släkten. Sälunda utgä 10 ocb 11 

 bos Plagodis bvardera för sig, men därefter sammanstöter 11 först 

 med 12 ocb sedän med 10. Detsamma är fallet bos Ploseria, 



