128 A. Poppius. 



67. A. strigaria (Hb.j 



? s. V. pag. 117 Virgulata (1776); Hb. 95 Strigaria, V 94 Sylvestraria 

 (1824); Dup. VIII: 177, 6 Strigaria; H. S. fig. 114— 115 Strigaria; Tm 402 stri- 

 garia; Stgr 2200 Strigaria. 



Vingarnes färg är ofvan stötande i hrungrätt, genom att den 

 hvita bottenfärgen är synnerligen täti öfversällad med svarta 

 pimkter. Öfver vingarne gä 4 (inre tvärrand saknas atm. oftast) 

 hrunaldiga, matta, icke skarpt markerade tväfränder, motsvarande 

 midtelskuggning, yttre tvärrand, skugglinie längs inre och längs 

 yttre sidan af väglinien. Tvärränderna äro sigemellan ungefär 

 lika tydliga. Bakvingarne hafva tydliga, svarta midtelpunkter, 

 framvingarne salina midteljnmkter. Utkantlinien mörk, samman- 

 hängande; fransarne inät mörkare, utät Ijusare. — Undertill äro 

 vingarne grätöckniga med samma teckning som ofvan. Vingläugd 

 5 2 12 m.m. 



Kroppen. Bakersta benparet hos 6 icke förkrympt, dess 

 skenben förtjockade samt försedda med härpensel, men utan 

 sporrar; hos 9- icke förtjockade, utan härpensel samt mQd 2 par 

 sporrar. 



Lefnadssätt och förvandling. Larven är gulgrön med brun 

 rygglinie och pä hvardera sidan om rygglinien a hvarje segment 

 en hvit punkt samt gula strimmor. Längs hvardera sidan löper 

 ofvanom fötterna en gul dubbellinie. Den lefver pä björk i Juli — 

 Augusti. Puppan är brun. Fjäriln förekommer i Juni — Juli 

 samt är sällsynt hos oss. 



Utbredning i Finland: R: Kexholm i|61, ^\66 (Tm). K.r: 

 Tivdi ^ (Tm). Ii,r: Imandra -^70 (J. Sahlb.)- 



Utom Finland: P.; Öst. prov.; m. o. s. Eur.; RyssL; Oreub. 



A. strigilaria (Hb.) 



Ljusgrä, stötande i grönt, fullbeströdd med svarta punkter. 

 Bland tvärränderna är yttre tvärranden tydligast samt liksom 

 midtelskuggningen försedd med utätriktade tänder pä ribborna. 

 Tydliga svarta midtelpunkter finnas pä bäda vingparen, fransarne 

 med svarta punkter vid basen. Bakvingar med utskjutande spets 

 vid ribban 4. 



