Az 1891-dik évi mâjns hóban Budapesten megtartott masodik nemzetközi 

 madârtani Congressus fôjelentésének elsô, szorosan vett hivatalos része, mely a Con- 

 gressus genesisét, magyar részrôl vaiò elôkészitését, tanâcskozâsainak menetét a hózott 

 hatarozatokkal együtt, okiratok alapjan foglalta össze, az 1892-dik év elején adatott 

 ât a nyilvânossâgnak s ma mar kozkézen forog. 



A jelen masodik rész, adja a tudomanyos anyagnak elsô felét, huszonharom czim 

 alatt; mint meg vagyimk gyôzôdve, fényes bizonysâgâul annak, liogy van egy pont, 

 a hol a legkttlönbözöbb nemzetek fiai békésen, teljes egyetértésben talâlkozhatnak, 

 vâllvetve munkât végezhetnek, ki-ki önönmaga, nemzete s egyenkint es összesen az 

 emberiség javâra; ez a pont a tudomâny, a végzett munka pedig annak mivelése es 

 gyarapitâsa. 



A rendelkezésttnkre allô anyag bôsége, de egyéb viszonyok is iigy követelik, 

 bogy még egy harmadik kötet is adassék ki, melynek, némely kisebb értekezések 

 mellett, fôtârgya a madarak magyar terûleten valô kôltôzkôdésének képe, az erre 

 vonatkozô összes adatok fôldolgozâsâbol meritve. Ez a harmadik kôtet hozza azon- 

 kivtil a betürendes târgymutatôt, valamint a Congressus torténetének azt a részét is, 

 mely az aliando nemzetközi madârtani bizottsâg târgyalâsaival kezdôdve, az összes 

 ügyek lebonyolitâsâval végzôdik. 



Ugy gondoltuk, hogy nem követtünk el hibât, a midôn a Congressns alkalmâra 

 szervezett négy kirândulâs közül annak a hâromnak, a mely tényleg végbement, 

 leirâsât egész terjedelemben es ugy adjuk, a mint azokat külföldi vendégeink kezeibôl 

 vettük; valamint nem hibâztunk talân avval sem, hogy a magyar baromfitenyésztés 

 nemzetgazdasâgi jelentôségére vonatkozô értekezést kiadjuk, a melytôl azt az érdemet 

 eltagadni nem lehet, hogy a külföldnek biztos betekintést enged oly fejlôdô magyar 

 gazdasâgi âgba, a mely az Ornithologia oeconomieânak csakugyan szerves része. 



Valamint az elsô részben a magyar bizottsâgok intézkedéseire vonatkozô összes 

 jegyzökönyvek, ugy a jelen részben a magyar kutatôktôl eredô összes értekezések is 

 a magyar eredetiek forditâsai. 



Budapesten, 1892-ik évi mâjus hôban. 



Herman Otto 



a II. Congressus târselnoke, a magyar tudo- 

 manyos bizottsâg elnôlie s az aliando nemzet- 

 közi madârtani bizottsâg tagja. 



