132 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMANE DE ŞTIINŢE 



Clorura de nitrozil J ) cu. aminele secundare dă tot nitrozamine şi 

 clorhidraţii aminelor : 



2RR'— NH + NOC1 == RR'N— NO -f RR'NH.HCl 



Imidogenul uretanilor alchilaţi -) reacţionează cu acidul azotos 

 dând nitrozoderivatul corespunzător, care însă cu alcalii se tran- 

 sformă în diazoderivatul intern, trecând mai întâiu prin forma dia- 

 zoică obişnuită : 



Et. O. QC-NH-CH 3 yoo g Et.O.OC— N— NO^°J 



CH 3 



Aminele terţiare aciclice, sau nu reacţionează de loc cu acidul 

 azotos, sau sunt descompuse, dând în acest caz nitrozamina se- 

 cundară, una din grupele alchilice fiind scoasă ca aldehidă 3 ). 



Se pot, prin urmare, separa aminele secundare de cele terţiare 

 cu ajutorul acidului azotos i ). 



Aminele terţiare aromatice reacţionează cu acidul azotos, dând 

 naştere unui nitrozoderivat la ciclu 5 ) pe lângă care se fac, ca pro- 

 duşi secundari, şi nitronitrozoderivaţi, nitro— sau chiar dinitrode- 

 rivaţi 6 ). Reacţia este următoarea : 



/ >_ N<^+ NOOH = ON— / \_N<^'+H 2 

 V / R * \ / R 2 



Grupul nitrozo intră în poziţia para. La produşii secundari grupul 

 nitroil intră în poziţia para dacă această poziţie nu e ocupată, sau 

 în poziţia orto, mai rar în meta. 



Poliaminele aciclice se comportă faţă de acidul azotos în mod nor- 

 mal, adică reacţionează fiecare grup amidogen în parte, după cum 

 s'a descris mai sus. 



*) SOLONlNA, Russ JO, 449 (1898). 



2 ) Pechman, B. j>j, 897. — B. j/ : 2643. 

 a ; Bannow, M. u. J. 1, 345. 

 *) Heintz, Ann. ijS, 319 (1866). 

 h ) Baeyer şi Cako, B. 7, 963 (1874). 



b )Stoermer, B.jv, 2523 (1898). — Haenssermann şi Bauer, B. .//, 2987 (1898). — .7.-, 

 1912 (1899). 



